MÂNA LUI DREAPTĂ
Traducerea și Adaptarea: RRZXXX
Dactilograf !
- Grăbește-te. - Unde este sfârșitul articolului ?
Ziarul Morning Post.
Biroul central ? Doar un moment să vă conectez.
Dacă cineva mă caută, sunt la tribunal.
- Ține liftul ! - Merge jos.
- Bună, Hildy. - Bună, Skinny.
Bună, Ruth, Maisie.
- Stăpânul universului e înăuntru ? - Da, dar e în toane proaste.
Cineva trebuie să fi furat bijuteria coroanei.
- Să-i spunem că ai venit ? - Am să-mi fac singură intrarea.
Bruce, așteaptă aici. Revin în zece minute.
Și 10 minute sunt prea mult să fiu departe de tine.
Ce ai spus ?
Haide.
Păi, hai o dată.
Am spus doar că, " și 10 minute sunt mult să fiu departe de tine".
Te-am auzit. Mi-a plăcut. De asta ți-am cerut să o repeți.
Îmi place să fiu răsfățată.
Domnul la care merg nu m-a răsfățat prea mult.
Aș vrea să-l răsfăț eu măcar o dată. Sigur nu vrei să vin cu tine ?
- Mă descurc. - Dacă lucrurile merg prost, sunt aici.
Am să vin urgent, partenere.
- Bună, Jim. - Bună, Hildy !
- Ce mai faci ? - Bine ai revenit.
Bună, Hildy, cum o mai duci ?
Beatrice, cum este "Advice to the Lovelorn" ?
- Bine. Pisica mea are din nou motănei. - Este numai vina ta.
Mă bucur să te văd. Bună, Jim.
Mildred, mai ești încă prin preajmă ?
Încă puțin în jurul bărbii, șefu'.
Ce dorești ?
Fosta ta nevastă este aici.
Bună, Hildy.
Bună, Walter.
Bună, Louie. Ce mai face regele aparatelor cu fise ?
Nu mă mai ocup cu asta. M-am retras. Înțelegi ce vreau să zic ?
- Walter. - Sunt ocupat !
Guvernatorul nu a semnat grațierea.
Mâine, Earl Williams moare și ne va face de râsul lumii.
Ce ai de gând să faci ?
- Sună-l pe guvernator. - Nu pot.
- De ce nu ? - Este la pescuit.
- Și în câte locuri poate fi ? - Cel puțin două, Atlantic și Pacific.
Asta simplifică lucrurile, nu ?
- Sună-l. - Și ce să-i spun ?
Liniște, Duffy. Gândește.
Spune-i că dacă îi acordă grațierea lui Earl Williams, o să-l susținem
pentru funcția de senator.
Spune-i că Morning Post îl va sprijini.
- Nu poți face asta. - De ce nu ?
Suntem un ziar Democrat de peste 20 de ani.
După ce vom obține grațierea, o să fim Democrați din nou.
Hai, Duffy, du-te.
Ziarul Morning Post așteaptă ca fiecare editor să-și facă datoria.
Și tu, Louie. Pleacă de aici.
Păi, Walter, Văd că încă te descurci.
Este prima oară când trag pe sfoară un guvernator.
Ce pot face pentru tine ?
Te deranjează dacă iau loc ?
Este tot timpul o lampă în fereastră care arde pentru tine. Aici.
Am sărit de la fereastra aia acum mult timp, Walter.
Îmi dai și mie una ?
Mulțumesc.
Și un chibrit ?
Mulțumesc.
- Cât timp a trecut de atunci ? - Cât timp a trecut de când ?
Știi tu la ce mă refer.
Cât timp a trecut de când nu ne-am mai văzut ?
Păi, să vedem.
Am stat 6 săptămâni în Reno, apoi Bermuda. Aproape 4 luni.
Mie mi se pare că a fost ieri asta.
Poate chiar a fost ieri, Hildy. M-ai văzut în vise ?
Mama nu te mai visează. Nu o mai cunoști.
O, ba da. Te-aș cunoaște oricând.
Oriunde, peste tot.
Te repeți. Ai spus asta în noaptea când mi-ai cerut mâna.
Încă mai ții minte.
Dacă nu țineam minte, nu divorțam de tine.
Mi-aș fi dorit să nu o fi făcut.
- Ce ? - Să divorțezi.
Îl face pe bărbat să-și piardă încrederea în el. Îi dă o...
... o senzație că nu este dorit.
Junior, pentru asta sunt divorțurile.
Prostii, ai o părere bătrânească, ca divorțurile țin pentru totdeauna.
"Până când moartea ne va despărți".
Divorțul nu mai înseamnă nimic în zilele astea.
Doar câteva cuvinte mormăite de un judecător.
Exista ceva între noi, ceva ce nimeni nu poate schimba.
- Cred că ai dreptate într-un fel. - Bineînțeles, că am dreptate.
- Sunt mort după tine, știi asta. - Așa te vreau !
Des îmi doresc să nu fii așa de nesuferit.
Trebuie să o cunoști pe mână. I-ar fi plăcut fraza asta.
Atunci de ce ai promis că nu o să te opui divorțului și apoi te dai la sucit ?
Am vrut să te las să pleci, dar știi...
... niciodată nu simți lipsa apei până nu seacă fântâna.
Un neîndemânatic ca tine, închiriază un avion doar ca să scrie:
"Hildy, nu fi nesăbuită. Îți amintești gropița mea. Walter".
Divorțul nostru a fost amânat în timp ce judecătorul se uita la noi.
Nu vreau să mă laud, dar încă mai am gropița și încă în același loc.
Am acționat ca orice soț care nu vrea să-și vadă casa destrămată.
- Ce casă ? - Ai uitat de casa pe care ți-am promis-o ?
Sigur că da. Cea pe care trebuia să o avem chiar după luna de miere.
Luna aia de miere !
Ce, este vina mea ?
De unde era să știu că pereții minei de cărbuni se vor prăbuși iar ?
Am vrut să fiu cu tine în luna noastră de miere.
În loc de două săptămâni în Atlantic City cu mirele meu...
... am petrecut două săptămâni într-o mină de cărbuni cu John Kruptzky.
Nu negi, nu ?
Nu. Am bătut întreaga țară cu povestea aia !
Poate că așa a fost ! Dar nu ăsta e motivul pentru care m-am căsătorit !
Ce rost mai are ? Uite, Walter.
Am venit să-ți spun să nu mă mai telefonezi de 10 ori pe zi...
... să-mi trimiți 20 de telegrame...
Am scris o telegramă frumoasă, nu ?
Ai să asculți ce am de spus ?
Ce rost are să ne certăm ? Îți spun eu ce o să facem.
Vino iar să lucrezi la ziar și dacă ne înțelegem...
... ne recăsătorim.
- Ce ? - Sigur, eu nu am resentimente.
Walter, ești uluitor într-un mod foarte dezgustător.
- Vrei să taci să îți spun ce am de spus. - Spune-mi în timp ce luăm masa.
Am deja o întâlnire la prânz.
- Anuleaz-o. - Nu pot.
I-ați mâinile ! Faci pe prostul ?
Calmează-te, calmează-te.
Nu mai ești soțul meu și nici șeful meu.
Și nici nu o să fii șeful meu.
- Ce vrea să însemne asta ? - Doar ce am spus.
Nu te întorci să lucrezi la ziar ?
Ai dreptate pentru prima oară pe ziua de azi.
- Ai o ofertă mai bună ? - Fii sigur !
Lucrează pentru altcineva ! Asta e recunoștința pe care o primesc.
Nu mai bate câmpii.
Acum 5 ani, erai o studentă. Am luat o țărancă cu față de păpușă !
Nu ai fi făcut-o dacă nu aveam față de păpușă.
Era o noutate să am o fată la care să mă uit fără să mă cutremur.
Te-am făcut un reporter grozav. Nu vei fi la fel de bună la alt ziar.
Suntem o echipă. Ziarul are nevoie de amândoi !
Vândut American !
- Bine, zi. - Ascultă, Walter, te rog.
Ziarul o să trebuiască să se descurce și fără mine. Și tu la fel.
Nu a mers.
Ar fi mers dacă ai fi fost satisfăcută doar ca editor și reporter.
Dar a trebuit să te măriți cu mine și să strici totul.
Nu eram satisfăcută ? Să înțeleg că eu ți-am cerut mâna !
Aproape că ai făcut-o ! Mi-ai făcut ochi frumoși până am cedat.
"Oh, Walter !" Eram amețit în seara în care ți-am cerut mâna.
Dacă ai fi fost o doamnă, ai fi uitat despre asta.
Obișnuiai să arunci mai bine de atât.
Alo. Ce ?
Sweeney ? Ce pot face pentru tine ?
Ce ? Așteaptă un minut. Nu sunt Sweeney. Sunt Duffy.
Sweeney, nu poți să-mi faci una ca asta. Nu astăzi, din toate zilele !
Ce ai pățit ? Ai înnebunit ?
Acum, ascultă, Sweeney. Nu este timpul să...
Bine atunci, cred. Dacă trebuie, trebuie.
- A trebuit. - Totul mi se întâmplă mie.
365 de zile în an și azi trebuia să fie.
Care-i problema ?
- Sweeney. - A murit ?
Ar putea la fel de bine să fie. Azi și-a ales să aibă un copil !
Nu intenționat, nu ?
Trebuia să se ocupe de cazul Earl Williams și unde este el ?
Se plimbă prin spital. Nu mai este pic de onoare în țara asta ?
Nu mai ai pe nimeni în afară de el ?
Nu mai este nimeni la ziar care să poate scrie.
Asta o să mă distrugă.
Doar dacă...
Hildy !
- Trebuie să mă ajuți. - Nicio șansă, Walter.
Pleacă de aici, Duffy !
Scutește-mă.
Asta o să ne aducă iar împreună.
Exact de asta mi-e frică.
E mai important decât orice.
Fă-o pentru ziar.
Dispari, Svengali.
Dacă nu o faci din iubire, ce zici pentru bani ?
Îți dau o mărire de $25 pe săptămână.
Ascultă-mă, maimuță ce ești...
Îți măresc cu $35 și niciun cent în plus.
Ascultă !
Cât de mult te poate plăti alt ziar ?
Nu există alt ziar.
În cazul ăsta poți să uiți de mărire. Te întorci la vechiul salariu.
Încerci să mă șantajezi.
- Sunt ocupat. - Uită-te bine la asta.
Știi ce e ? E un inel de logodnă.
Inel de logodnă ?
Am încercat să-ți spun de la început...
... dar te-ai lăsat pradă amintirilor.
Mă căsătoresc și plec cât mai departe de...
... de muncă de jurnalist.
Am terminat.
Poți să te căsătorești, dar nu poți renunța la ziar.
Nu ? De ce ?
Știu ce ar însemna pentru tine să renunți.
- Ce ? - Te-ar omorî.
- Nu-mi poți vinde mie asta. - Ești un jurnalist.
Vreau să mă duc undeva unde pot să fiu o femeie.
- Adică, un trădător. - Un trădător pentru ce ?
Al jurnalismului. Ești un jurnalist !
Un jurnalist ? Ce înseamnă asta ?
Să trag cu ochiul prin gaura cheii, să urmăresc pompele de incendii...
... să trezesc oamenii în toiul nopții să le pun întrebări...
... să fur poze cu femei bătrâne ? Știu totul despre reportaje.
Să pup pe toți în fund, fără bani, și pentru ce ?
Pentru ca un milion de oameni să știe ce se întâmplă. De ce, eu...
Care-i scopul ?
Walter, nu știi cum este să Ce înseamnă să...
... să-ți dorești să fii respectat și să trăiești o viață normală.
Vreau să spun că, am terminat.
Unde l-ai întâlnit pe bărbatul ăsta ?
În Bermuda.
E bogat ?
Nu este ce ai numi tu bogat. Câștigă cam $5000 pe an.
- În ce domeniu ? - Lucrează în asigurări.
Asigurări ?
E o afacere cinstită.
Desigur, că e cinstită. Este și plină de aventură, romantică.
NU pot să mi te imaginez înconjurată de polițe...
Pot și îmi place, pentru tot ce contează.
În schimb, uită de muncă când e cu mine.
Nu mă tratează ca pe un curier.
Mă tratează ca pe o femeie.
Așa face ? Cum te tratăm eu ? Ca pe un bivol indian ?
Nu știu despre bivoli, dar știu despre el.
Este bun și drăguț și este politicos.
Vrea o casă și copii.
Sună ca un bărbat cu care ar fi trebuit eu să mă căsătoresc.
Cum îl cheamă ?
Baldwin. Bruce Baldwin.
Am cunoscut un Baldwin odată, un hoț de cai.
Nu poate fi același bărbat, nu ?
Nu vorbești despre omul cu care mă căsătoresc mâine.
Mâine ? Așa repede ?
Păi, în sfârșit am reușit să-ți spun de ce am venit aici.
Cred că nu mai este nimic de adăugat.
Pe curând, Walter.
Pe curând, Hildy.
Sper să ai mai mult noroc data viitoare.
Mersi.
Păi, mi-ai cam luat vântul din pânze.
Îți doresc tot ceea ce eu nu am putut să îți ofer.
Tipul ăstălalt. Îmi pare rău că nu am avut ocazia să-l întâlnesc.
Sunt interesat de cel ce se mărită cu soția mea.
Unde e ?
E la datorie, mă așteaptă afară.
Te deranjează dacă-l întâlnesc ?
- Nu ar face nimic bun. - Nu ți-e frică, nu ?
Bineînțeles că nu.
Să-l vedem pe domnul perfecțiune. Este la fel de bun pe cât zici ?
Mai bun.
- Și atunci ce vrea de la tine ? - M-ai prins.
Mă întorc într-o oră, Mildred.
Îmi pare rău, Hildy. Presupun că Bruce... Cum îl cheamă ?
Presupun că îți deschide ușa ?
Și când e cu o doamnă, își dă jos pălăria.
Îmi pare rău.
Când merge cu o doamnă, o așteaptă.
În cazul ăsta...
Dă-mi voie.
Văd că soția mea și-a ales soțul potrivit pentru ea.
Trebuie să fie o greșeală. Sunt deja căsătorit.
Deja căsătorit ?
Trebuia să-mi fi spus.
Felicitări din nou, Domnule Baldwin.
- Nu, pe mine mă cheamă... - Domnul Burns.
Sunt foarte ocupat. Ce ați spus domnule Baldwin ?
- Domnule Burns. - Numele meu este...
Sunt ocupat cu domnul Baldwin. Nu am auzit ce ați spus domnule.
- Numele meu este... - Domnule Burns...
- Ce e cu tine ? - Eu sunt Bruce Baldwin.
Nu vezi că... Tu ești Bruce Baldwin !
Atunci, el cine-i ? Cine ești ?
Numele meu este Pete Davis.
Păi domnule Davis, aveți vreo legătură cu problema asta ?
De acum încolo, să nu vă mai băgați nasul în treburile mele.
Să nu se mai întâmple niciodată.
Îmi pare nespus de rău pentru greșeala asta. Este într-adevăr o plăcere.
Nu-i bine, nu ? Bruce... nu te deranjează dacă îți spun Bruce nu ?
- Aproape că suntem rude. - Nu, de loc.
Vedeți, soția mea... Adică, soția ta.
Hildy, m-ai făcut să cred că te măriți cu un om mult mai în vârstă.
Ce am spus că să crezi că...
Nu-ți fă grijă. Mi-am dat seama că nu ai spus bătrân în ani.
- Tot timpul porți o umbrelă ? - Părea înnourat azi dimineață.
Așa e. Și cizme, sper.
Bun băiat ! Un bărbat trebuie să fie pregătit.
Mai bine am pleca.
- Da, mai bine am pleca. - Unde mergem ?
Vă duc pe voi doi la masă. Nu i-ai spus ?
Nu, nu mi-a spus.
Păi, cred că vroia să-ți facă o surpriză Bruce.
După tine, Hildy.
Îți pierzi timpul.
Nu, mă bucur să o fac.
Bună, Gus.
Nu-mi spune că e Hildy !
Nimeni altcineva. Cum merg treburile ?
Nu mă pot plânge.
Eu da. Mi-e foame. Un sandwich cu carne de vită...
- Scuze. - ... pe pâine albă.
Acolo, Bruce.
- Și tu, Hildy ? - La fel cred.
- Și tu, domnule ? - Da, e bine și pentru mine.
Adu și niște muștar, Gus.
Deci voi doi o să vă căsătoriți ?
- Cum te simți, Bruce ? - Mă simt foarte bine.
Îți iei o fată pe cinste.
Îmi dau seama de asta.
Lucrurile au fost diferite pentru mine de când am cunoscut-o pe Hildy.
Nu am mai cunoscut pe cineva ca ea înainte.
Restul pe care i-am cunoscut...
... puteai oricând să-ți dai seama ce or să facă sau ce or să zică.
Dar Hildy nu este așa. Nu poți să-ți dai seamă la ea.
E frumos.
Și mai iei încă ceva Bruce: Un jurnalist grozav.
Fără orhidee, Walter.
Unul din cei mai buni pe care i-am cunoscut.
Îmi pare rău să o văd că pleacă. Foarte rău.
Mi-ar place să te cred.
Chiar asta am vrut să spun. Dacă vreodată vrei să te întorci...
Nu am s-o fac.
În ciuda a tot ce s-a întâmplat, numai pentru un singur om aș lucra.
Te-aș omorî dacă ai lucra pentru altcineva.
Ai auzit asta ? Asta mi-e diploma.
Trebuie să fie o afacere pe cinste...
Ești sigură că vrei să renunți ?
Ce vrei să spui ?
Vreau să spun că dacă ai vreo îndoială...
... sau altceva...
Nu, asta e șansa ta să ai o casă...
... și să fii, cum ai spus, o ființă umană.
Am să-ți ofer ocazia.
Desigur. De asta nu aș lăsa-o eu să stea.
Merită toate bucuriile astea.
Toate lucrurile pe care nu i le-am putut oferi eu.
Tot ce își dorea era o casă.
Păi, am să încerc să-i ofer eu una.
Știu că așa ai să faci, Bruce.
- Unde o să locuiți ? - În Albany.
- Ai familie acolo ? - Doar pe mama.
Doar pe mama. O să locuiți cu ea ?
Doar primul an.
Asta o să fie frumos.
Da, o casă cu mama și în Albany.
E un orășel frumos. E capitala statului.
Știu. Am fost și noi acolo o dată.
Ai să poți uita vreodată seara în care l-ai adus pe guvernator la hotel ?
Vezi tu, făceam baie.
Și, am ieșit fără nimic...
Nu știa că sunt în oraș.
Bruce, cum merg afacerile acolo ? Merg bine ?
Albany e un oraș bun pentru asigurări.
Multă lume își face asigurare la o vârstă destul de fragedă.
Îmi dau seama de ce.
Statisticile arată că mulți...
Am sentimentul că și eu ar trebui să-mi fac o asigurare.
Asta nu prea mai contează acum că eu și cu Hildy...
... păi, știi, noi... Contează ?
Ce crezi ?
Ar fi fost o idee bună dacă mi-aș fi făcut asigurare.
Eu cred că ar fi trebuit.
Sunt într-o afacere care chiar îi ajută pe oameni.
Bineînțeles, nu te ajutam cu mult atâta timp cât trăiești, doar după.
- Asta contează. - Sigur.
Nu înțeleg.
Bine lucrat.
Îmi pare rău, Gus. Mi-a alunecat piciorul.
Nu face nimic. Ce doriți să beți ?
Cafea.
- Să pun și niște rom în cafea ? - Sigur.
Și mie, Gus, te rog.
- Mie nu. - Haide, Bruce.
Am o mulțime de făcut. Trebuie să cumpăr biletele, să verific bagajele...
Fă-le mâine.
Plecăm astăzi la ora patru, luăm trenul spre Albany.
Plecați astăzi la ora patru ?
- Mai sunt doar două ore. - Nu mai este mult.
Am o mulțime de făcut. Vreau să...
Ce prostesc ? Am pierdut terenul.
- Nu e nimic nou. Uite. - Lasă, îi spun lui Gus.
Gus, fă ceva cu asta, vrei ?
Cheamă-mă la telefon când ajung înapoi la masă.
Mulțumesc, Gus, e bine.
Îmi pare nespus de rău pentru asta. A fost prostesc, nu ?
Lasă-mă să lămuresc ceva. Cred că nu te-am înțeles.
Plecați cu cușeta astăzi, apoi vă căsătoriți mâine ?
Păi, nu e chiar așa.
Atunci cum e ?
Bietul Walter. O să se agite toată noaptea.
Poate mai bine i-am spune și lui. Și mama vine.
Mama ta a murit...
Nu, mama mea.
Mama ta ? Păi, asta mă liniștește.
A fost crud să te las să suferi.
Nu că Walter e drăguț ? Tot timpul vrea să mă protejeze.
Recunosc că nu am fost cine știe ce soț, dar poți oricând să te bazezi pe mine.
Nu cred că o să mai aibă nevoie de tine. Eu am să mă ocup în mare parte de protecție.
Domnule Burns, la telefon.
Pentru mine ?
Ce ciudat.
Scuzați-mă.
Nu e un tip chiar atât de rău.
Nu, o să facă o fată foarte fericită.
Slaphappy.
Nu este bărbatul potrivit pentru tine. Văd asta.
Dar într-un fel îl plac. Are șarm.
E ceva natural. Bunicul lui a fost un șarpe.
Alo ? Duffy, ascultă.
Este vreo posibilitate să oprim trenul spre Albany de la patru ?
- Am putea să-l aruncăm în aer. - Am putea ?
Poate că nu am putea.
Bine, fii atent.
Trimite-l pe Sweeney imediat într-o vacanță de două săptămâni în afara orașului.
Stai așa. Hildy se întoarce.
Încă nu știe asta, dar rămâne.
Spune-i lui Louie să rămână pe lângă birou. S-ar putea să am nevoie de el. Pa.
Mersi, Gus.
- Nu e de bine. - Ce s-a întâmplat ?
Cazul Earl Williams.
O da, am citit despre asta.
E destul de rău.
- Care este treaba cu el ? - E simplu, iubito.
Bietul gogoman și-a pierdut slujba, l-a apucat strechea și a împușcat un polițist...
... care venea să-l liniștească. O să-l spânzure mâine.
Ce păcat.
Ziarul tău i-a luat apărarea.
Dacă este nebun, de ce nu îl bagă în pușcărie ?
Pentru că era un polițist de culoare. Știi ce înseamnă asta.
Voturile oamenilor de culoare sunt importante.
Mai ales că sunt alegeri în trei sau patru zile.
Primarul ăsta și-ar spânzura și bunica ca să fie reales.
Ai putea să demonstrezi că omul nu era responsabil.
Nu e ușor.
Poate că nu este așa greu până la urmă.
Ce vrei să spui, Hildy ?
Nu trebuie să fie examinat de un expert înainte să-l spânzure ?
Un tip pe nume Egelhoffer o să o facă. O să spună la fel ca ceilalți.
Să zicem că o face.
Care e șmecheria ?
Walter, fă rost de interviul cu Earl Williams.
Publică declarația lui Egelhoffer.
Și chiar lângă, în coloană dublă, publică interviul.
Psihologul zice că e sănătos. Interviul arăta că e țicnit.
Ai putea să-i salvezi viața bietului om.
Ai putea...
- Pleci. Am uitat. - Cât o să dureze interviul ?
Cam o oră interviul. Și o oră scrisul.
Am putea să luăm trenul de la ora 6 dacă ar salva viața unui om.
Nu, Bruce. Dacă vrei să-i salvezi viața lui Earl Williams...
... scrie-l tu. Ești un reporter bun.
Nu pot să scriu așa ceva. Are nevoie de atingerea unei femei.
Nu deveni poetic. Pune-l pe Sweeney.
Este cel mai potrivit pentru chestiile astea lacrimogene.
Bietul Sweeney. Duffy tocmai mi-a spus că soția lui tocmai a născut gemeni.
Nu că e cumplit ?
Sweeney a ieșit să sărbătorească și acum nu putem să dăm de el.
Deci Sweeney are gemeni și pe Williams îl spânzură.
Acum, Walter, uite.
Ceartă-te tu cu ea, sau o să fii în luna de miere cu sânge pe mâini.
Cum mai poți fi fericit după asta ?
O să-ți amintești că l-au dus la spânzurătoare pe om...
... pentru că ea a fost prea egoistă ca să mai aștepte două ore.
Fața lui Earl Williams vă va bântui noaptea...
... și tot restul vieții tale.
Oprește-te, Walter. O să te audă tot localul.
Ce rol joci.
Tocmai mi-am amintit că Sweeney nu s-a căsătorit decât acum patru luni.
Hildy, ai câștigat. Mă dau bătut.
Deci doamna Sweeney nu a născut gemeni ?
Nu, într-adevăr. Gemenii erau a lui Walter, doar ai lui.
Nu a fost nimic.
Păi, haide, să uităm totul.
Să o luăm de la început.
- Vă ofer o propunere de afaceri. - Nu suntem interesați.
Tu o să fii interesat.
Nu-l asculta. Îl cunosc de mult.
Scuză-mă, te rog ? Vorbesc cu el. Acum, uite, Bruce...
... convinge-o să scrie articolul și te las să-mi faci o asigurare.
Nu, domnule Burns. Nu am să-mi folosesc nevasta pentru afaceri.
Stai puțin, Bruce.
- Cât de mare e polița ? - 25,000.
50,000.
Care este comisionul pentru o poliță de $100,000 ?
- În jur de $1000, dar Hildy... - Și ce au $1000 ?
- Nu aș putea... - Ne-am putea folosi de banii ăștia.
Cât durează ca să îl examinezi ?
Aș putea să aduc un doctor de la companie aici în 20 de minute.
- Adu-l. Adu-l. - Nu te amesteca.
Să zicem că îl examinezi pe domnul Burns la el în birou...
... să vedem ce o să-i dea pentru carcasa asta veche a lui.
- Mă simt mai bine ca niciodată. - Nu este motiv de laudă.
Mă duc să mă schimb iar după ce iei cecul, telefonează-mi.
Am să fiu în sala de conferință a tribunalului.
Și Walter ? Cred că ar fi mai bine să fie un cec valabil.
Ce crezi că sunt, un excroc ?
Da. Fără cec valabil, nu primești articolul. M-ai înțeles ?
O să fie valabil. Vrei amprentele mele ?
Nu, mersi. Încă le mai am pe alea.
Gus, cât îți datorez ?
Mulțumesc, dragă.
- Îmi cer scuze. - Câți bani ai la tine ?
Știi, tot ce avem, $500.
- Dă-mi-i. - Dar trebuie să cumpăr bilete.
Cumpăr eu biletele. Crede-mă, o să te bage într-un joc murdar.
Hildy, știi că eu nu îmi asum riscuri.
Cunosc oameni care nu au făcut nimic până să-l întâlnească pe Walter Burns.
Dar ține minte, e tot ce avem.
Știu.
- Ai să schimbi 10 ? - Înțelegi ce vreau să zic, nu, Bruce ?
I-am dat toți banii lui Hildy. Tot ce mi-a rămas...
- Haide, Hildy. - Nu eu. Semneaz-o.
Bine.
Pentru chelner.
Haide, Bruce. Really.
Deschid cu 10 cenți.
Intru.
Stau.
Wilcox 3400.
- Câte ? - Două.
Răspundeți, papagalilor. Nu faci nimic, Ernie.
Care e problema voastră băieți ? Sunteți handicapați sau ceva ?
Tocmai am pariat 20 de cenți.
Camera de conferință. Așteptați un minut.
Alo, Șarge, McCue la telefon. Ține linia ? Ce ?
Ți-am spus că este camera de conferințe a tribunalului.
Jake, o nouă pistă în cazul ăla de spânzurare.
Psihiatrul ăsta din New York, doctorul Max J. Egelhoffer.
O să-l examineze pe Williams în jumate de oră în biroul șerifului.
Trebuie să fie al zecelea psihiatru pe care l-au pus pe Williams.
Dacă nu era nebun, o să fie după...
... ce termină toți cei zece să-l analizeze.
- E bun tipul ăsta Egelhoffer ? - Dați seama singur.
E tipul pe care l-au trimis de la Washington să-l examineze pe Brain Trust.
A spus că ei erau sănătoși.
Asta e situația în seara dinaintea execuției.
Am să inventez ceva. Aici Murphy. Mai multe informații despre execuție.
Gărzi duble au fost puse la închisoare, clădirea municipală...
... terminalul căilor ferate și stațiile elevate...
... ca să fie pregătiți pentru revolta de mâine...
... a radicalilor, la ora execuției.
Șeriful a mai pus 200 de rude pe statutul de plată...
... să protejeze orașul de armata roșie...
... care pleacă din Moscova în câteva minute.
Problema este că, atunci când adevărata teroare roșie vine...
o să fie un lup smiorcăit. Ce ai ?
- Este bun ? - Sigur arată bine de aici.
Hildy, când te-ai întors ?
- Ce mai faci, Eddie ? - Mă bucur să te văd.
- De unde ai luat pălăria aia ?
- Am plătit 12 dolari pentru pălăria aia. - Te întorci la muncă ?
E o apariție de adio. Intru în afaceri pe cont propriu.
- Ce să faci ? - Mă căsătoresc mâine.
Iar ? Suntem invitați la nuntă ?
Te-aș putea folosi ca și cavaler de onoare, Roy.
- Ce mai faci, Murphy ? - Pentru ce te căsătorești ?
- Nu e problema ta asta. - Nu ne prostești, nu ?
Să vă prostesc ? Uite ce am aici.
Trei bilete către Albany la trenul de noapte de la ora 6.
Trei ?
Pentru mine, bărbatul meu și, pălăriile jos băieți,
pentru scumpa lui mamă.
- Ce drăguț. - Ce fel de căsătorie e asta ?
Am să mă liniștesc. Am terminat cu jurnalismul.
Ți-o poți imagina pe Hildy cântând cântece de leagăn ?
- Să bârfească peste gardul din spate ? - Strugurii sunt acrii când nu ajungi la ei.
O să se sature de bătut covoare.
Nu am să bat niciun covor.
Asta e intersecția dintre strada Jefferson cu 3. Unde este școala centrală.
- Nu este școală la ora asta în zi. - Ce îți pasă ? Ai renunțat.
Ai spus că ai terminat.
Am crezut că ar putea fi un incendiu, doar atât.
- Ce se aude ? - Exersează pentru petrecerea lui Williams.
- O să ratezi o spânzurătoare frumoasă. - Nu sunt interesată.
Spune-le să o lase mai ușor.
Faceți liniște ! Cum vreți să lucrăm aici ?
Taci !
Foarte puțin respect pentru presă pe aici.
Ia spune, nu m-a sunat nimeni ?
Nu din câte știu eu.
Auzi, Hildy, Walter știe că te căsătorești ?
- Tocmai am luat masa cu el. - Știe că renunți la servici ?
- I-am spus. Alte întrebări ? - Să-ți dau și ție o mână ?
Nu am timp. Trebuie să scriu un reportaj despre Williams.
Știa ce face când a tras cu arma ?
Dacă ne întrebi pe noi, nu. Dacă îi întrebi pe psihiatri, răspunsul e da.
- Cine e ? Cu ce se ocupă ? - Era contabil.
A început cu salariu de $20 pe săptămână. După 14 ani...
- ... își muncește drumul până la $17. 50. - Mai ai gumă ?
Compania McClosky dă faliment. Williams își pierde slujba.
Nu poate să-și ia alta.
Intru.
Așa că începe să umble prin parc și să asculte bârfele de acolo...
... ținând discursuri și începe să creadă în ele.
Și face câteva și el.
- Cresc cu 10 cenți. - Intru.
- Altceva, Doctore ? - Nu, asta e tot, domnule Burns.
Totul este bine ?
Nu aveți de ce să vă faceți griji.
Bine, bine.
Cum te descurci, Bruce ?
Încă ceva.
- Să aveți o zi bună, dle Burns. Dle Baldwin. - La revedere doctore. Mulțumesc.
Cine e beneficiarul ?
- Poftim ? - Asta, în caz că mori.
- Cui îi dăm banii ? - Păi, lui Hildy, bineînțeles.
Știu și eu. M-ar face să mă simt destul de ciudat.
Păi, de ce să nu o fac pe Hildy, cum ai spus tu ?
Eu cred că eu ar trebui să am grijă de ea.
Dar ai să ai grijă de ea, Bruce.
Păi, dacă doctorul are dreptate, sunt bine pentru mult timp.
Uite, Bruce, asta e o datorie de onoare pentru mine.
Am fost un soț rău pentru Hildy.
Putea să ceară o pensie alimentară mare.
Dar nu a vrut nimic.
Putea să ceară, dar era prea independentă.
- Știi și eu sunt independent. - Știu că ești.
Dar uite, gândește-te la asta.
Am să fiu bine, să zicem încă 25 de ani.
Până atunci, ai să câștigi destul, așa că banii ăștia nu o să însemne
nimic pentru tine.
Dar să presupunem că nu câștigi bine.
Ce o să facă Hildy la bătrânețe ? Gândește-te la Hildy.
O pot vedea chiar acum.
Păr alb, levănțică și mătase veche.
- O vezi, Bruce ? - Da, da, o văd.
E bătrână, nu ?
Nu crezi că Hildy are dreptul să-și trăiască ultimii ani...
... fără grija banilor ? Bineînțeles că așa crezi, Bruce.
Bineînțeles, dacă ai pus problema așa.
Și ține minte și eu o iubesc.
Da, încep să înțeleg.
Și cea mai frumoasă parte e că...
... nu o să afle până eu nu am să mor.
Poate o să aibă o părere bună despre mine...
... după ce mor.
Mă faci să mă simt ca un ticălos, că am intervenit între voi.
Nu, nu, Bruce. Nu te-ai băgat între noi.
Totul se terminase pentru ea când ai apărut tu. Pentru mine...
... nu va fi niciodată. Ce vrei ?
Pot să vorbesc cu tine un minut, te rog ?
Scuză-mă, Bruce.
Îl ai, îl ai ?
Unde este ? Haide o dată.
- Valabil ? - Sigur. Dar Walter, cecul e de $2, 500.
Uite, valabil și de toate.
Valabil.
Cred că lui Hildy o să-i fie rușine de faptul că nu a avut încredere în tine.
Dar o să afle într-o zi.
I-ai promis că o suni de îndată ce iei cecul.
Da, da, bineînțeles.
Fă-mi legătura cu Hildy Johnson, sala de conferință a tribunalului.
Stai jos, Bruce. Operatorul o să-ți facă legătura cu ea.
Scuză-mă, te rog ?
Da, aștept, mulțumesc.
Zii. Hildegarde.
Mulțumesc.
Hildy Johnson la telefon.
Mai ușor, bine ?
Ai luat cecul ? E valabil ?
Valabil și tot ce trebuie. Îl am chiar în buzunar.
În buzunar. E bine.
Stai. Poate nu e chiar atât de bine. Unde ești ?
În biroul domnului Burns.
El este acolo ?
Uite, Bruce. Nu vreau să ții cecul ăla în buzunar.
Pentru că...
Da, da, știu toate astea. Dar...
Este o veche superstiție a ziariștilor...
... că primul mare cec pe care îl iei, să-l pui în linia pălăriei.
În pălărie. Aduce noroc.
Sunt reporter de 20 de ani. Nu am auzit asta niciodată.
Nici eu. Știu că sună prostește dragule, dar fă-o pentru mine.
Da, da, chiar acum.
Bine. Doar o secundă.
Gata, l-am pus.
Altceva ?
Da.
Bine.
Da, am să-i spun. Pa.
Totul e bine ?
Hildy a spus că se apucă imediat de treabă.
- Bine. - Trebuie să plec acum.
Nu vrei să uiți asta. S-ar putea să plouă, știi.
Mersi.
Te superi dacă nu te conduc ? Sunt atât de ocupat.
Mulțumesc pentru tot.
- Ce ai spus ? - Mulțumesc pentru tot.
Prostii. Nu-mi mulțumi mie. Eu ar trebui să-ți mulțumesc.
- Pe curând. - Pe curând.
Bună, Cooley.
Ce cauți aici ?
Vreau să-i iau un interviu lui Earl Williams.
- Gata cu interviurile. - De ce ?
Ordinele șerifului. În schimb, un doctor trebuie să vină. Nu pot.
Ia zi, nu sunt ăștia banii tăi ?
- Nu cred că sunt. - 20 de dolari ?
- Păi, cred că sunt. - Așa am crezut și eu.
Haide, mă grăbesc.
Deschide.
- Acum, Hildy, să nu stai... - Nu am să stau mult.
- Bună, Earl. - Bună.
Numele meu e Johnson. Te deranjează dacă stau de vorbă cu tine câteva minute ?
Nu, nu am altceva de făcut.
Atunci cred că e în regulă.
Nu am putut să pledez pentru nebunie. Sunt la fel de sănătos ca oricine.
Nu ai vrut să-l omori pe acel polițist ?
Bineînțeles că nu. Este împotriva tuturor credințelor mele.
Ei știu că a fost un accident. Nu sunt vinovat.
E doar lumea asta.
Înțeleg ce vrei să zici.
Scuze pentru ruj, Earl. Acum, uite, după ce ți-ai pierdut slujba...
- ... ce ai făcut ? - Am încercat să găsesc altceva.
Vreau să spun, cum îți petreceai timpul ?
Obișnuiam să stau prin parc, oriunde. Nu fumez.
Când erai prin parc, ai auzit ceva discursuri ?
Te referi la tipii ăia care vorbeau prea mult ?
Nu le-am dat atenție...
Ai auzit ceva din ce au vorbit ei ?
Da.
Este ceva îți amintești în special ?
- Era un tip. - Despre ce vorbea ?
Vorbea despre producția pentru folosință.
Producția pentru folosință ?
Da, spunea că ar trebui să se facă totul folositor.
Are sens, nu ?
Da, îmi plăcea de el. Era un bun vorbitor.
Când erai cu arma în mână...
... și polițistul a venit la tine, la ce te-ai gândit ?
Nu știu sigur.
Putea fi cumva "producția pentru folosință" ?
- Nu știu. Eu... - Pentru ce este o armă, Earl ?
O armă ?
Păi, pentru împușcat, bineînțeles.
Și poate de asta ai folosit-o.
- Poate. - Pare rezonabil.
Da, da, este.
Nu am mai ținut o armă în mână până atunci.
Și pentru asta e o armă, nu ?
- Poate că de asta... - Normal, că de asta.
La asta m-am gândit. "Producția pentru folosință". E simplu, nu ?
- Foarte simplu. - Nu este nimic nebun în asta.
- Chiar nimic. - Scrie despre asta în ziar.
Așa am să fac. Cine ți-a trimis trandafirii ?
Domnișoara Mollie Malloy. E drăguță...
Asta e poza ei ?
- Da. E frumoasă, nu ? - Ți-a expirat timpul, Hildy.
Bine.
Cred că asta e tot.
Mi-a făcut plăcere să vorbesc cu tine. La revedere, Domnișoară Johnson.
La revedere, Earl.
Mult noroc.
- Trei dame, băieți. - Ai prins bine, nu ?
Mă întreb ce o să facă ziarul fără Hildy ?
Crezi că Walter Burns o să o lase să plece ?
Mai ții minte ce i-a făcut lui Fenton când a vrut să plece la Hollywood ?
A aranjat să fie aruncat în pușcărie pentru incendiere.
Pentru fals.
- Asta era ? - Da, dă-mi niște mărunt.
Auzi, Mac.
Hey, Stairway Sam.
Te deranjează dacă aprinzi lumina ?
E atât de întuneric, nu poți vedea nimic.
Cine e tipul cu care se căsătorește Hildy ?
Nu știu. Bruce și mai cumva.
- Dau căsătoriei șase luni. - De ce ?
Nu va putea să stea departe de ziar mai mult de atât.
Ai văzut-o când a sunat telefonul ăla ?
Cred că trebuie să fie frumos să poți pleca, să-ți dai demisia.
Am avut o ofertă de muncă în publicitate anul trecut. Trebuia să o fi luat.
Asta mi-ar place, o slujbă bună.
Un birou și un stenograf. Nu m-ar deranja nicio blondă.
Cu ochi maro mari.
Pariez pe 10 la unu că nu durează șase luni.
Este exact ca noi, sau nu l-am mai aștepta pe tipul ăla să danseze.
- Domnișoara Mollie Malloy. - Bună, Mollie. Care-i treaba ?
- V-am căutat gunoaielor. - Ați venit să-l vedeți pe Williams ?
Frumoși trandafiri i-ai trimis lui Earl. Ce vrei să facă cu ei mâine ?
Sunteți o adunătură de deștepți, nu ?
Ne strici jocul. Ce vrei ?
Am venit să...
Am venit să vă spun ce părere am despre voi. Voi toți.
Scutește-ne.
Dacă ai merita să-mi stric unghiile cu tine, ți-aș sfâșia fața.
De ce ești supărată ? Nu am scris o poveste minunată despre tine ?
Nemernicilor, v-ați bătut destul joc de mine.
Nu am spus niciodată că îl iubesc pe Earl și că vreau să mă mărit cu el ca sclavă.
Ați inventat asta.
Și că aș fi sufletului lui pereche în cuibușorul dragostei.
Ești pe lângă nebunul ăla de când l-au aruncat în casa morții.
- Asta e o minciună. - Toată lumea știe că ești iubita lui.
L-am întâlnit pe domnul Williams doar o dată în viața mea.
Când se plimba prin ploaie fără haină și căciulă...
... ca un câine bolnav, cu o zi înainte de împușcături.
Dă-mi una.
M-am dus la el, la fel cum orice altă ființă umană ar face-o...
... și l-am întrebat ce problemă avea.
Mi-a spus că a fost concediat, după ce lucrase acolo de 14 ani.
- Cine pariază ? - Pariez 20 de cenți.
L-am adus la mine în cameră pentru că era cald.
Vorbește la un fonograf.
Ascultați-mă, vă rog.
Vă spun că a stat și a vorbit cu mine toată noaptea.
Nu a pus niciodată mâna pe mine.
Și dimineață a plecat...
... și nu l-am mai văzut până în ziua procesului.
- Sigur, am fost martorului său. - Și ce martor.
De asta mă persecutați.
Pentru că Earl m-a tratat decent, nu ca pe un animal.
- Suntem ocupați. - Du-te să-ți vezi iubitul.
- Are o cameră frumoasă. - Nu pentru mult timp.
Are deșteptarea programată la 7.
Mă întreb de ce un fulger nu coboară acuma să vă omoare pe toți.
Ce-i aia ?
Ii pregătesc o durere de gât prietenului tău.
Rușine să vă fie.
Rușine !
Un biet om care nu a vrut rău nimănui niciodată.
Îngerul morții e lângă voi și voi faceți glume.
Gata, ieși afară.
- I-ați mâinile de pe mine ! - Să plecăm de aici.
Nu sunt oameni.
- Știu. Sunt reporteri. - Nu au făcut decât să mintă.
Nu au făcut decât să scrie minciuni.
De ce nu mă ascultă ?
Cine ?
Hildy Johnson ?
Așteaptă. Se întoarce imediat.
Vreți să mai jucați cărți ?
Ce rost are ? Oricum nu pot să câștig.
Domnilor ai presei.
Hildy.
Un telefon pentru tine.
Ce ?
Unde ești ?
Unde ?
Păi, cum s-a întâmplat asta ?
Nu mai contează, lasă. Vin imediat.
Îmi pare rău, Pete. Îmi pare rău.
Bună, șerifule. Ce mai faci ?
Spatele și piciorul meu. Ce se întâmplă aici ?
- Bruce e în pericol. - Leoaica se repede să-și salveze puiul.
Bărbatul își uită batista. Mama se duce să-l șteargă la nas.
Încă dau căsniciei doar șase luni.
Nu știu despre ce vorbiți voi băieți.
Ce vrei, Pete ?
Am bilete pentru spânzurătoare, băieți.
- Pete ? - Ce ?
De ce nu poți să-l spânzuri la ora cinci în loc de șapte ?
Nu-ți face nici un rău și noi putem să prindem ediția de dimineață.
E cam crud, Roy...
... să spânzuri un om în somn doar ca să satisfaci un jurnalist.
Dar ai putut să-l amâni de două ori ca execuția să fie doar la trei zile de alegeri.
Și să-ți faci treaba cu vechea fază "Lege și ordine".
Nu am avut nimic de a face cu amânările alea.
De unde știm că nu o să mai fie una în seara asta ?
Dacă Egelhoffer îl găsește nebun pe Williams ?
Nu o să-l găsească nebun, pentru că nu e. Este la fel de sănătos ca mine.
Mai sănătos !
Fiți serioși, băieți. Până la urmă, e o spânzurare.
Și o să decurgă conform programului.
Mâine dimineață la ora șapte și nicio secundă mai devreme.
Mai este și chestia de a fi uman, știi.
Bine, Pinky. O să ai nevoie de un favor.
- Și te rog nu-mi spune Pinky. - De ce nu ?
Pentru că am un nume, vezi și este Peter B. Hartwell.
- De la ce vine "B" ? - Bulă.
Dar sunt nevinovat. Nu am făcut-o. Nu am furat un ceas în viața mea !
Știu că nu ai făcut-o, Bruce. Mike, lasă-l să plece.
Nu pot. Este acuzat de furtul ceasului pe care l-au găsit la el.
- Dar nu am furat... - Te rog, Bruce.
Cine îl acuză ? Diamond Louie, un excroc.
- Știu. Nu e bine. - Îl lași să plece sau nu ?
- Nu am furat... - Te rog.
Bine, nu vrei. Citește ziarul mâine dimineață.
Nu pot să-mi imaginez cine mi-ar face una ca asta mie.
- Nu mă pot gândi la niciun inamic. - Sunt sigură că nu ai nici unul...
- Ai cecul ? - Da, îl am chiar aici.
E o superstiție amuzantă pe care o aveți voi ziariștii.
Da, este, nu ?
În privința arestării, mă gândeam că...
... poate Walter Burns ar putea avea de-a face cu asta.
Dar, bineînțeles, îmi dau seama că nu avea cum.
- De ce ? - E un tip foarte drăguț.
Da, am aflat asta.
- Care e problema ? - Mi-am pierdut portofelul.
Da ? Păi, Bruce, nu mai contează. Banii sunt la mine.
Mai bine mi-ai da și cecul.
Și poza cu noi din Bermuda.
Nu te mai necăji, Bruce. O să vezi că multe lucruri îți lipsesc.
Așteaptă aici. Nu mai risc.
Cobor în trei minute. O să luăm următorul tren.
Scuze.
"Și așa în mintea lui mică și chinuită...
... I-a venit ideea că arma aia a fost făcută pentru a o folosi.
Și a folosit-o.
Dar statu are un plan de folosință și pentru el. E temnița.
Și la 7 a. m., doar dacă apare un miracol, spânzurătoarea va fi folosită...
... să separe sufletul lui Earl Williams de corp.
Și va scoate din viața lui Mollie Malloy...
... singurul suflet bun pe care l-a cunoscut vreodată".
Până aici a ajuns.
Poate să scrie fata aia un interviu ?
O să o facă până apare altcineva.
Nu este etic, să citești hârtiile altor oameni.
De unde ți-a venit chestia cu eticul ?
Tu ești singurul care ar fura de la el.
Eu zic că nimeni care poate să scrie așa nu ar renunța ca să coasă ciorapi...
... pentru un tip din domeniul asigurărilor.
Acum dau căsătoriei 3 luni și cobor cota la 3-1.
- Se bagă cineva ? - Mă bag eu.
O fată nu mai poate să părăsească o cameră fără să fie bârfita de babe.
Alo, Post ? Dă-mi-l pe Walter Burns, te rog ?
Nu te supăra. Noi doar ziceam...
... un reporter ca tine nu renunță așa de ușor.
Sunt Hildy Johnson. Pot să renunț fără să clipesc.
Am să trăiesc ca o ființă umană, nu ca voi maimuțelor.
Tu ești ? Am niște noutăți pentru tine.
Am luat interviul, dar am niște vești mai importante.
Mai bine ai lua un creion și ți-ai nota.
Ești gata ?
Acum, fii atent, cimpanzeu șarlatan ce ești.
Nu o să fie niciun interviu sau vreo poveste.
Cecul tău pleacă cu mine în 20 de minute.
Nu aș redacta pentru tine nici măcar incendierea Romei.
Și dacă te mai văd vreodată...
... o să te dau cu capul de pereți de-o să sune ca un gong chinezesc !
Nu știi de ce sunt nervoasă ?
Pune-l pe Louie să-ți spună despre ceasul lui.
Și mai este încă o chestie micuță.
Auzi asta ? Este povestea pe care tocmai am scris-o.
Știu că am avut o înțelegere. Am spus că am s-o scriu.
Nu am spus că nu am să o rup. Este numai bucățele acum.
Și sper că am să-ți pot face la fel și ție într-o zi.
Asta e adio de la mine pentru ziaristică.
Am să fiu o femeie. Nu o mașină de știri.
Am să am copii, am să le dau ulei de pește și am să văd cum le cresc dinții.
Și dacă îl prin pe unu că se uită la un ziar, îi spăl creierii.
Unde mi-e pălăria ?
- Domnule Burns ? Da, este aici. - Dă-mi aia.
Și încă ceva vreau...
Unde mi-e... Aici este.
- Bună, doctore. Scuze că am întârziat. - E în regulă.
Băieții ăștia de la ziar mi-au umplut timpul.
Vroiau să-l spânzur pe Williams când le convine lor.
- Bună, Earl. - Ziariștii ăștia.
- Ce mi-au făcut în Chicago ! - Te cred.
- Tot timpul stau după mine pentru interviuri. - Și după mine.
Am promis oricum să dau o declarație...
... când termin aici. Nu te deranjează, nu ?
Nu este prea etic. Toate declarațiile ar trebui să vină de la mine.
Înțeleg. Ce zici dacă le-am da împreună un interviu ?
Aș putea discuta unele aspecte psihologice ale cazului și tu...
am putea face o poză împreună ?
- Strângându-ne mâna. - Grozavă idee !
Nu sunt prea fotogenic.
Asta nu contează. Publicitatea contează.
Doctore, sunt foarte obosit.
Nu mă pot întoarce înapoi în celulă ?
Îmi pare rău. Am uitat că ești aici.
Nu, avem mai multe întrebări pentru tine.
Șerifule, vrei să micșorezi lumina ?
O să ajute cu ce facem noi aici. Acum, să vedem.
Domnule Williams, știi, bineînțeles, că o să fii executat.
Cine crezi că e responsabil pentru asta ?
Sunt nevinovat. Nu a fost vina mea.
- Păi, Murph. - Trimite o carte poștală, puștoaico.
- La revedere. - Pe curând, Hildegarde.
Când o să te mai vedem ?
Data viitoare când o să mă vedeți, am să fiu într-un Rolls Royce...
... și am să dau interviuri despre succes.
Pe curând, sclavi pe salarii de mizerie.
Când o să vă cățărați pe scări de incendiu, o să fiți dați afară pe ușă...
... și o să mâncați la "împinge tavă"...
... să nu uitați de prietenul vostru, Hildy Johnson.
Și când vi se deschide drumul și munca...
Atenție ! E o evadare !
Care e problema ? Ce s-a întâmplat ?
Ai grijă unde țintești, bine ?
Ai grijă de poartă ! O să încerce să fugă pe poartă !
Cine a scăpat ? Cine era ?
- Earl Williams ! - Cine a spus ?
Earl Williams !
Alo, alo ! Grăbește-te, e important.
Știre de ultimă oră ! Earl Williams tocmai a evadat.
Evadare !
Williams a trecut peste zid !
Nu știu nimic încă.
Alo, Post ? Dă-mi-l pe Walter Burns, repede. Hildy Johnson.
Walter ? Walter ? Hildy.
Earl Williams tocmai a evadat de la închisoare.
Nu-ți fă griji, mă ocup imediat.
Hei, Cooley !
Așteaptă !
Hei, așteaptă puțin !
Cooley, vreau să vorbesc cu tine !
Aici e Endicott. Fă-mi legătura cu redactorul.
Nu e aici.
Alo, Gil ? Uite care este situația.
Gata ? Williams a fost dus la șerif...
... ca să fie examinat de Egelhoffer. În câteva minute, și-a văzut de drum.
Nimeni nu știe de unde a luat arma. A scăpat pe un felinar.
Trebuie să fi coborât pe burlan.
Nimeni nu știe de unde avea armă. Sau nu vor să vorbească.
Fă-mi legătura cu biroul.
Comisia de investigare oferă $10,000 recompensă.
Nicio idee despre locația lui Williams.
Uite câteva informații. Un accident cu o bombă lacrimogenă.
Da, bombă lacrimogenă. Criminalii plâng pentru ea.
Nu știu.
Bomba a explodat pe neașteptate în mâinile echipei de intervenție.
Următorii detectivi au fost duși de urgență la spital.
- Bun prieten mai ești. - Numele lor este...
... Mervin D. Wilkerson, cumnatul primarului.
După tot ce am făcut pentru tine.
Howard Schuster, unchiul șerifului.
Știri bombă despre vânătoarea de oameni a șerifului.
William Mansfield, șeful lui și Lester Winthrop...
... care s-a căsătorit cu nepoata șerifului.
Îți amintești, tipa aia fără casă ? Te sun înapoi.
Doamna William Rice, femeia de servici, în timp ce spăla la etajul 8...
... a fost împușcată de unul dintre ajutoarele șerifului.
Uite, nu am să...
S-a mai dus o femeie de servici !
A fost doar o rană superficială. Au dus-o la spital.
- McCue la telefon. Fă-mi legătura cu biroul. - Vreo informație despre cum a scăpat ?
Poate că șeriful la eliberat ca să poată vota pentru el.
Un om care se potrivește descrierii lui Earl Williams a fost semnalat...
Te sun eu înapoi.
- Am crezut că ai terminat. - Și eu am crezut la fel.
Fă-mi legătura cu Walter Burns, repede !
Walter, ascultă.
Am povestea despre evadarea lui Williams și o am în exclusivitate.
Așa e și este excelentă.
M-a costat $450 să o scot de la Cooley.
Care e povestea ?
Am să ți-o dau. Dar mai întâi trebuie să-ți spun că i-am dat bani.
Și nu erau chiar ai mei.
Sunt banii lui Bruce și îi vreau înapoi.
Bani lui Bruce ?
Sigur, o să-i primești. Acum, care e povestea ?
Am să îți trimit banii. Jur pe mormântul mamei mele.
Bine. Asta e... Stai puțin, mama ta este în viață !
Pe mormântul bunicii. Care e povestea ?
Adu banii aici.
Bine, asta e povestea. Evadarea visurilor tale.
Expertul ăsta, doctorul Egelhoffer, gânditorul din New York...
... îi făcea lui Williams un test de sănătate psihică în biroul șerifului.
Băga o mulțime de ace în el ca să-i testeze reflexele.
A decis să refacă crima așa cum a avut ea loc...
... ca să-i poată studia coordonarea lui Williams.
Ajung imediat acolo. Trebuia să aibă o armă pentru a putea reface scena.
Cine crezi că i-a dat-o ? Peter B. Hartwell. "C" de la creier.
Fără glumă !
Nu glumesc. Nu sunt destul de bună să inventez asta.
Șeriful i-a dat arma profesorului...
... care i-a dat-o lui Earl, care l-a împușcat pe profesor în părțile intime.
Nu.
Nu că e perfect ?
Dacă îi întindea un covor roșu lui Williams și îi împrumuta o umbrelă...
... nu putea fi mai ideal de atât.
Cine ? Nu. Egelhoffer nu a fost grav rănit.
L-au dus la spital, unde le este frică că o să-și revină.
Bună treabă, Hildy.
Nu-ți mai fă griji în privința banilor. Ții aduc în 15 minute.
Bine ar fi. Bruce mă așteaptă într-un taxi și ne grăbim.
Stai un minut.
Vangie, vino aici.
Este un tip într-un taxi în fața tribunalului.
Îl cheamă Bruce Baldwin.
- Cum arată ? - Seamănă cu Ralph Bellamy.
- Cu el ? - Te descurci ?
Nu te-am dezamăgit până acum, nu ?
Haide, dăi drumul. Nu ai decât vreo două minute. Grăbește-te.
Scuze că te-am făcut să mă aștepți. De câți bani era vorba ?
$450. Păi, stai puțin.
Louie, vino aici. Am nevoie de bani contrafăcuți în valoare de $450.
- Nu pot să port atât de mult, șefu'. - Nu, doar $450 contrafăcuți.
Îi am la mine.
Ce coincidență. Du-i banii lui Hildy.
Sosesc. Îi trimit prin Louie.
Mulțumesc pentru poveste. Și mult noroc în luna de miere.
Nu, nu, lasă mulțumirile. Ai grijă doar ca banii să ajungă aici.
- Hildy, tot aici ești ? - Nu, sunt la cascada Niagara.
McCue la telefon.
Emil, am câteva detalii despre vânătoarea de oameni.
Ești pregătit ? Doamna Phoebe DeWolfe, de culoare, a născut un negrotei...
... într-o ambulanță a poliției, iar plutonul de execuție a lui Hartwell
a acționat pe post de asistent.
Phoebe mergea pe stradă când...
Exact.
Așa că au băgat-o în ambulanța poliției.
Când negroteiul s-a născut, ei au verificat...
... dacă nu era Earl Williams. Știau că se ascunde pe undeva.
Auzi fază. L-au numit pe copil Peter Hartwell DeWolfe.
Camera de conferință.
Bruce ? Am crezut că ești jos în...
Cum ?
Arestat din nou. Pentru ce de data asta ?
Păi, ei o numesc "încurcătură".
Nu, nu am făcut-o, Hildy !
Stăteam în taxi unde m-ai lăsat tu...
... și apoi o domnișoară părea că leșină și eu...
Este ca...
Da, e blondă.
Da, foarte blondă.
Lasă. Știu cum s-a întâmplat. Durează doar un minut.
Fă-mi legătura cu Walter Burns. Hildy Johnson.
Bruce, unde ești ? Secția 27 ? Așteaptă un minut.
Walter,...
Era acolo acum un minut.
Dar vreau să...
"Îmi pare rău, dar nu pot să dau de el". Oo, șarlatanule...
Alo, nu tu. Bruce, nu pot să ajung acum acolo.
Ce zici în 20 de minute ?
Trebuie să aștept aici pentru...
Îți spun când te văd.
Dacă reușesc să pun mâinile pe Walter...
- Pot să te ajut cu ceva ? - Câți bani ai ?
- $1. 80. - 64 de cenți.
- Ții dau. - Mersi, mai bine ți-ai lua o rentă viageră.
Ce ai spus, Emil ? Nu, nu pot să-ți dau o declarație oficială.
Nu, stai un minut. A venit primarul. Ce ziceți de o declarație, domnule primar ?
- Nu mă bate la cap, te rog. - Înălțimea s-a nu declară nimic.
- L-ai văzut pe Hartwell ? - Greu de spus.
Sunt atât de mulți gândaci împrejur...
Stai puțin. Ce zici de o declarație ?
- Mergem la în 20 minute. - Nu am nimic de declarat. Nu acum.
Doar o secundă. Ce știi despre evadare ?
- De unde a luat arma ? - Nu vă grăbiți.
- În privința alegerilor... - Ce efect va avea asupra lor ?
Nici unul.
Cum ar putea ca o nenorocire inevitabilă că asta...
... să aibă influență asupra cinstiților cetățeni ai orașului nostru ?
Domnule primar, vă rog, este vreo Amenințare Roșie sau nu este ?
Cum a scăpat Williams ?
Ai numit pe cineva responsabil pentru asta ?
Este adevărat că ești pe statutul de plată a lui Stalin ?
Senatorul susține că dormi în lenjerie roșie.
Lăsați glumele. Nu uitați că eu sunt primarul și...
Hartwell, vreau să vorbesc cu tine !
Cum a scăpat ?
De unde a luat arma ?
Vreo declarație despre revoltă roșie de mâine ?
- Revoltă roșie ? - Nu o să fie nicio revoltă roșie.
Guvernatorul spune că situația asta necesită intervenția miliției.
Eu cred că tot ce zice guvernatorul nu este nimic decât o țesătură de minciuni.
Uite o declarație fierbinte de la guvernator.
Susține că primarul și șeriful au demonstrat a fi...
... un cuplu de copii care se joacă cu focul.
Puteți să-l citați cu următoarele:
"E un noroc pentru oraș că marțea următoare sunt alegeri...
... astfel cetățenii vor fi scutiți de cheltuielile pentru punerea sub acuzare...
... a primarului și șerifului". Asta e tot. Te sun eu.
Mă bucur că v-am văzut, domnule primar.
- Scuză-mă, am atât de multe de făcut. - Stai. Cine a plănuit evadarea ?
- Au fost comuniștii implicați ? - Ai fost tu ?
Eu ? Stai puțin. Îți spun eu. L-am localizat.
- Williams ? - Unde ?
Pe strada centrală. Tocmai am fost informat.
- De ce nu ai spus așa ? - Brigada de execuție tocmai a plecat.
Îl prindeți dacă vă grăbiți.
- Uite, vă rog... - Pete, vreau să vorbesc cu tine.
Am atâtea de făcut.
- Uite, Fred... - Pete, ești terminat.
Terminat ? Adică am terminat ?
Îți șterg numele de pe bilet...
... și îl pun pe Sherman în locul tău.
"Reformați comuniștii cu o frânghie" ! Williams nu este un comunist și o știi !
Dar sunt simpatizanți Comuniști și credeam că...
... dacă aș avea un slogan ca ăsta aș putea să...
Asta nu are nimic de a face cu cazul ăsta.
Sunt 200,000 de voturi în joc. Dacă nu-l spânzurăm, le pierdem.
O să-l spânzurăm. Nu poate scăpa.
Ce vrei să spui ? A scăpat, nu ?
Ce vrei ?
- Ce vrei ? - Tu ești șeriful Hartwell ?
Eu sunt. Ce este ?
Ești un om greu de găsit. Am un mesaj de la guvernator.
- Ce ? - O grațiere pentru Earl Williams.
- Pentru cine ? - Earl Williams.
Ai spus că nu o să fie nicio grațiere.
Mi-e frică să mă gândesc la ce aș vrea să îți fac. Cine mai era acolo ?
- Nimeni. Pescuia. - Fă-mi legătura cu guvernatorul.
Nu e acolo. E la vânătoare de rațe.
Draci să-l pieptene ! Pescuit, vânătoare de rate...
Un om care nu a făcut nimic în ultimii 40 de ani...
... este ales guvernator și se transformă în Tarzan.
Citește asta. "Nebun". Știe foarte bine că Williams nu e nebun.
Nu l-am întâlnit niciodată.
- Politică curată. - Este o încercare de a ne distruge.
Ce le spunem reporterilor ?
Spune-le că partidul este terminat din cauza ta.
Și încă ceva, spune-le că vreau demisia ta acum.
Alo. Da, da, Hartwell sunt.
Ce ? Unde ?
Sfinte Sisoe ! Ține linia !
L-au găsit pe Williams !
Plutonul de execuție l-a găsit la el acasă.
- Spune-le să rămână la telefon. - Țineți linia.
- Acoperă emițătorul. - Nu. Acum, ascultă.
Nu ai ajuns cu asta aici.
Ba da, am ajuns. Am intrat pe ușă...
- Cât câștigi ? - Am crezut că el e șeriful...
- Cât este salariul tău ? - $40 pe săptămână.
Cum ți-ar place să câștigi $350 pe lună ? E aproape $100 pe săptămână.
Nu mi-aș putea permite asta. Cine ? Eu ?
Ar avea nevoie de unul ca tine în biroul comercianților orașului.
- La ce ? - Comercianții orașului.
Vrei să spui că ar trebui să lucrez în biroul...
Nevestei mele nu i-ar place asta. Trăiește la țară împreună cu familia.
Nicio problemă. Adu-o și pe ea. O să plătim noi toate datoriile.
- Nu prea cred. - De ce nu ?
Am doi copii la școală. Dacă schimbă orașul, o să piardă o clasă...
Nu. O să sară o clasă.
Și îți garantez că o să promoveze...
Stai puțin, Olsen. Grăbește-te, Fred.
Acum, ce zici ?
Mă pune într-o postură ciudată.
Ba nu, nu te pune. Nu ai livrat asta.
Ai fost prins în trafic sau ceva.
- Nu, am venit... - Pretinde că nu.
Acum pleacă și nu lăsa pe nimeni să te vadă.
- Dar de unde știu... - Vino la biroul meu mâine.
- Care e numele tău ? - Pettibone.
- Pettibone ? - Nu chiar.
Dă-te la fund și țineți gura închisă.
- Oricum sunt obosit. - Du-te la adresa asta.
O locație familială.
O să aibă grijă de tine. Spune-le că Fred te-a trimis.
- Ia și $50 avans. - Așteaptă, îți spun într-un minut.
Ai uitat să-mi spui cu ce se ocupă un comerciant.
- E greu ? - Ușor. Foarte ușor.
Bine, pentru că sănătatea mea nu este cum spune soția mea...
- O să avem grijă și de aia. - De soția mea ?
Da, ne ocupăm de tot. Du-te.
Sunt încă la telefon.
- Spune-le să tragă mortal. - Dar grațierea !
- Fă ce îți spun. - Alo, Olsen.
Poți să-l omori. Astea sunt ordinele. Dă informația mai departe.
- $500 recompensă. - $500 pentru cel care îl împușcă.
Vin și eu imediat.
Bună, Hildy.
Hienă șarlatană.
Ce i-ai mai făcut domnului Baldwin de data asta ?
- Cine, eu ? - Tu și albinoasa aia a ta.
- Evangeline nu e albinoasă. - Ba este.
S-a născut în țara asta.
Dacă mai încearcă ceva, o să trebuiască să stea în țara asta.
- Ai adus banii ? - Da, $400.
$450.
Bine, nu mă poți învinui pentru că am încercat.
- Dă-mi o chitanță. - Am să-ți dau o cicatrice.
A o mulțime din alea.
Am să iau și portofelul dlui Baldwin.
- Ce ? - Portofelul. Hai, Louie.
Bine, Hildy. Am să fac asta pentru tine pentru că te plac.
Dar spune-i finanțatorului tău să fie mai atent, știi ce vreau să zic ?
O să-i împrumut una din rozetele tale.
Nu vorbi așa. Iau eu asta.
- Le duc la gară. - Stai puțin !
Du-o la secția nr 27 și spune-le polițiștilor cum s-a întâmplat.
Nu aș putea să fac asta. Burns m-ar preda poliției.
- Nu e o idee rea. - Uite, prinde !
Louie !
Alo, operator. Hildy Johnson. Vrei să-mi faci legătura cu...
Lasă telefonul !
Nu mai contează.
Nu ai să spui la nimeni unde sunt.
Pune arma jos, Earl.
Nu vrei să mă împuști. Sunt prietenul tău, îți amintești ?
Scriu articolul despre tine și producția pentru folosință.
- Așa e. Producția pentru folosință. - Nu vrei să-ți rănești prietenul...
Nu mișca ! Poate că îmi ești prieten, poate că nu.
Dar nu te apropia mai mult.
Nu poți să ai încredere în nimeni în lumea asta nebună.
Nu te condamn. Nici eu nu aș avea încredere în nimeni.
Nu fă asta. Pune-l la loc. Pune-l la loc.
Dacă încerci ceva, te împușc. Pot să o fac de aici.
Sigur că ai putea, Earl. Dar nu vrei să faci asta.
Nu vrei să omori pe nimeni.
Nu, ai dreptate. Nu vreau să omor pe nimeni.
- Asta credeam și eu. - Stai puțin. Unde te duci ?
Vroiam să închid ușa ca să nu te vadă nimeni.
Nu, nu vroiai. Vroiai să chemi pe cineva.
Dar nu vreau asta. Nu vreau decât să fiu lăsat în pace.
- Nu am să chem pe nimeni. - Ba da.
O să-i pui iar pe urmele mele. Nu am să te las să faci asta...
- Dă-mi aia. - Cred că am tras toate cartușele.
- Sunt foarte obosit. - Focul de armă. O să știe că ești aici.
Nu îmi pasă.
Nu mi-e frică să mor. I-am spus asta tipului când mi-a dat arma.
- Taci ! - Mă trezesc în mijlocul nopții.
Vorbind despre chestii pe care nici ei nu le înțeleg.
Taci.
Îmi doresc să mă ia înapoi să mă spânzure.
O să o facă dacă nu taci.
Nu aș mai putea trece de o zi ca asta.
Crezi că aș putea ?
Dă-mi-l pe Walter Burns, repede. Spune-i că am nevoie de el.
Bruce, știu că am spus că vin, dar s-a întâmplat ceva terific.
Walter, vino imediat.
Stai, Bruce, am să-ți explic.
Îl am pe Earl Williams aici, în camera de conferințe.
La etaj. Grăbește-te, am nevoie de tine !
Bruce, l-am prins pe Earl Williams. Știi tu, criminalul.
Stai acolo, Earl. Așteaptă. Bruce, am să vin.
De îndată ce îi scriu povestea în ziar.
Bruce, nu pot. Nu înțelegi...
- Cine e ? - Eu, Mollie Malloy. Deschide ușa !
- Ce vrei, Mollie ? - Trebuie să-l găsesc...
- Unde e toată lumea ? - Au plecat.
Spune-mi unde, te rog.
Nu știu și sunt foarte ocupată.
L-au înconjurat. O să-l împuște ca pe un câine.
Și pe tine te caută.
Nu-mi pasă. Spune-mi. Nu mi-e frică de ei.
Bine, ei sunt la intersecția cu strada centrală și numărul 4.
- Acolo obișnuiam să... - Mollie, Mollie, nu pleca.
Intră, Mollie. Trageți un scaun.
- Salut. - Cum ai ajuns aici ?
Pe burlan. Nu am vrut să îl împușc. Chiar nu am vrut.
- Taci. - Mă crezi, nu ?
Sigur că te cred.
Mulțumesc pentru trandafiri. Au fost minunați.
Nu face nimic, domnule Williams.
- Nu plânge. - Nu deveni isterică.
Vreau să-l scot de aici.
- Nu o să reușești să treci de hol. - Dar o să-l găsească.
Știu. Încerc să mă gândesc la ceva până se întorc reporterii ăia.
Lasă-i să mă ia. Ce rost mai are ?
Nu am să-i las niciodată.
Cine a închis ușa ?
- Acum e prea târziu. - Ba nu e. Intră în birou.
- Ce rost mai are ? - Haide, intră.
Te scoatem în 10 minute.
Adună-te. În regulă, uite. Stai jos.
Bine, bine. Vin !
- Nu răsturnați clădirea. - Avem de dat telefoane.
Ce caută ea aici ?
Care este problema ?
A venit aici și a făcut o criză de isterie.
- Cum te simți, copile ? - Nu prea bine.
Să-ți aduc niște apă ?
- Pot să fac ceva pentru tine ? - Nu arați atât de bolnavă.
- Te-ai întâlnit cu Williams ? - Amuzant !
- Unde e ? - Lăsați-mă în pace.
- Bine. Fă-mi legătura cu biroul. - Nu e nici un rău în a întreba.
Alo, Jim. Da, alarmă falsă. Au înconjurat casa...
... dar Williams nu era acolo.
Poliția a fost pe fază.
- Am crezut că ai plecat. - Aștept bani de la Walter.
Ce urmărire ! Dă-mi-l pe Emil.
- Fă-mi legătura cu biroul. - Ceva vești, băieți ?
Da, nu am mai fost niciodată așa de obosit.
Ce ? Unde ? Stația Melrose ?
Bine, fă-mi legătura. Alo, Mollie. Cine ești ?
Stai puțin. Asta arată bine.
O bătrână pretinde că Williams se ascunde sub veranda ei.
Spune-i să se ridice.
- Vreți să mergem să cercetăm ? - Acopăr eu capătul ăsta.
- Am cheltuit $1. 40 deja pe taxi. - Gata cu ieșirile.
- Lasă, sergent. - Cine a tras draperiile ?
Era prea multă lumină.
Știi, am o bănuială că Williams...
... nu este nicăieri unde caută ei.
Ar putea fi chiar în clădirea asta.
Sigur, sigur, stând ca o rață gata să fie împușcată de un vânător.
Acolo este felinarul, dar cum a ajuns jos ?
- Mă fac că nu știu de niciun Earl. - Ar fi putut sări pe acoperișul ăsta.
De pe acoperiș putea să coboare pe burlan.
Și să intre pe oricare din ferestrele astea.
Dacă povestea că intră pe geam...
Geniilor. De ce nu vă duceți acasă ? Poate că Williams o să vă sune.
Ar fi amuzat dacă ar mai fi în clădirea asta.
De ce nu cercetați clădirea ?
- Nu mă plimb aiurea. - Mari reporteri mai sunteți.
Prea leneși pentru a cerceta cea mai mare poveste a anului.
Pari destul de nerăbdătoare să scapi de noi.
- Încerci să ne fraierești ? - Sunteți nebuni ? Sunt pe timpul meu ?
Poate că Mollie i-a spus adevărul, cum a pus mâna Williams pe pistol.
Nu am făcut nimic.
- Spune adevărul. - Lăsați fata în pace. Ea e...
Păi ?
Domnișoara Baldwin. Mamă.
Nu mă lua cu, "mamă" pe mine. Te joci de-a șoarecele și pisica
și îl ții pe băiatul meu închis.
Ne-ai făcut să pierdem două trenuri și trebuia să vă căsătoriți mâine.
- Vin cu tine în cinci minute... - Dă-mi doar banii lui Bruce.
Poți să stai aici pentru totdeauna, tu și criminalul ăla pe care l-ai prins.
- Criminal ? - Care din oamenii ăștia e ?
- Toți arată ca niște criminali. - Ce criminal ai prins ?
Nu am zis niciodată așa ceva.
Îl citez pe fiul meu. Nu m-a mințit niciodată.
Cineva minte.
- Nu am spus niciodată așa ceva. - Ba da, ai spus.
Am spus că încerc să-l găsesc pe criminal.
- Nu mai evita subiectul. - A înțeles greșit.
Pe cine încerci să ascunzi ?
Nimeni. Acum vrei să-mi dai drumul ?
Opriți-vă, opriți-vă !
Ea nu știe unde este. Eu sunt singura care știe.
- Unde e Williams ? - Încercați să aflați.
- Haide, vorbește. - Acum vreți să vorbesc ?
- Vorbește. - Nu că e amuzant ?
Nu vroiați să mă ascultați înainte și acum vreți să vorbesc.
Nu spune nimic.
- Știu ce fac. - Nu te băga.
- De ce nu m-ați ascultat ? - Termină cu asta.
- Mâinile jos ! - Unde e ?
De ce vreți să știți ? Ca să puteți scrie mai multe minciuni să vă vindeți ziarele ?
- Lasă asta. - Bine. Am să vă dau eu o poveste.
O poveste minunată !
Numai că de data asta o să fie adevărată. Nu scoateți nimic de la mine !
Cineva să cheme ambulanța !
- E moartă. - Nu, nu este, se mișcă !
- Ai văzut asta ? A sărit. - Știu asta.
Unde îl ții pe Williams ?
Ascuns. E în birou.
Nu s-a sinucis.
- Cum te simți ? - Lasă-mă să ies.
Taci. Stai bine acolo.
- Ce e acolo ? - Cine ești ?
- Asta e mama lui Bruce. - Ce faci ?
- Taci ! - Faci ceva rău.
- Mamă, te rog. - Ia-o de aici.
- Du-o pe femeie la Polack Mike's. - Numele meu este Louie Peluso.
Vezi să nu vorbească cu nimeni.
Spune-le că este un caz de D. T. 's.
Nu-ți fă griji, Mamă. Este doar ceva temporar.
Dă-mi drumul.
- Unde crezi că te duci ? - Să-l scot pe Bruce din închisoare.
- De ce mi-ai făcut asta ? - Să-l scoți pe Bruce din închisoare ?
Cum poți să-ți faci griji pentru un om care se odihnește la secția de poliție ?
- Ăsta e un război ! Nu poți să dezertezi. - Ai grijă cu ăla.
Ai povestea în birou.
"Earl Williams capturat de Morning Post".
Ți-am redactat povestea, acum plec.
Nu mai vorbi prostii, sunt 365 de zile în an în care te poți căsători.
De câte ori ai un criminal închis într-un birou ?
Ai prins tot orașul de fundul pantalonilor.
Ai un creier cât o nucă.
Asta nu este doar o poveste. E o revoluție.
Cea mai grozavă poveste de când Livingston l-a găsit pe Stanley.
- Invers. - Nu deveni tehnică tocmai acuma.
Acest oraș a fost acaparat vreme de 40 de ani...
... și să ne oferi șansa de a avea aceeași guvernare pe care...
... New York o are sub La Guardia.
Dacă nu aș fi avut cele mai bune intenții nu m-aș mai fi certat cu tine.
Ai realizat ceva mare. Ai ajuns la alt nivel.
Îi vom băga în noroi pe maimuțoii ăia ca nimeni nu o să mai voteze cu ei.
- Să-i expunem ? - O să crucificăm mafia asta.
Îl ascundem pe Williams, până putem dezvălui povestea...
... și apoi o să împărțim gloria cu guvernatorul.
- Am înțeles, am înțeles. - O să dai peste cap orașul City Hall.
ÎI ai pe Hartwell și pe primar cu spatele la perete.
Asta nu este doar o simplă poveste. E o carieră !
Și iți va trece și burta dacă prinzi trenul de 8 sau de 9.
Nu m-am gândit niciodată din perspectiva asta.
Asta, pentru că ești o țărancă cu față de păpușă.
O să numească străzi după numele tău. O să fie statui cu tine.
Filmele vor fi despre tine. O să facă țigări Hildy Johnson.
Pot de pe acum să văd panourile publicitare: "Aprinde-te cu Hildy Johnson... "
- Avem multe de făcut. - Acum mai vii de acasă.
- Nu-l putem lăsa pe Williams aici. - O să-l ducem la biroul meu particular.
- Cum o să-l duci ? - O să-l cărăm cu tot cu birou.
Mișună polițiștii afară.
Îl coborâm pe fereastră cu un scripete.
Începe să scrii un rezumat introductiv !
- Cât de mult din chestia asta vrei să scriu ? - Toate cuvintele pe care le ai.
- Pot să-l numesc pe primar pasăre de pradă ? - Spune-i cum vrei.
Zi ce vrei. Alo, Duffy ? Avem cea mai mare poveste de câțiva ani încoace.
"Earl Williams capturat de Morning Post. Exclusiv !"
Scoate toată pagina întâi.
Toată pagina întâi. Afară ! Nu te mai gândi la războiul din Europa.
Avem ceva mai mare de atât. Hildy Johnson scrie introducerea.
Contactează-l pe Butch O'Connor.
Spune-i să vină aici cu luptătorii lui.
Da, Butch O'Connor.
Cum ? Am un birou pe care vreau să-l mut...
Ce dracu mai vrei și tu ?
- Alo, Bruce. - Hildy.
Lasă cutremurul chinezesc.
- Vreau doar să te întreb... - Cum ai ieșit din pușcărie ?
Nu cu ajutorul vostru.
Nu vorbesc cu tine.
A trebuit să sun la Albany pentru $100 ca să pot ieși pe cauțiune.
Ce-o să creadă cei din Albany ? Banii s-au dus la secția de poliție.
- Așteptăm povestea. - O să le explicăm totul.
- Unde e mama ? - A plecat.
Nu te aud.
- Unde a plecat ? - Afară undeva.
- Aruncă și rubrica Poloneză ! - Spune-mi unde a plecat mama.
- Nu a putut să spună. - Asta e mai important.
- A luat banii ? - A plecat în grabă.
- Am să iau eu banii ăia. - Sunt în poșetă.
Mă descurc eu. Am să iau și cecul.
Am să-ți dau biletele. Ai să-ți găsești banii în portofel.
Portofelul meu ? Ăsta chiar e portofelul meu.
Hei, se petrece ceva ciudat aici... Ce faci ?
Vroiam doar să mă uit la ei.
Hildy, iau...
- Iau trenul de ora 9. - Bine, bine.
Ai auzit ce am spus ? Am spus că iau trenul de ora 9...
Bruce, am scris aici !
Las-o în pace, vrei, amice.
- Fă-mi o favoare... - Răspunde-mi doar la o întrebare.
Nu vrei să vii cu mine, nu ?
Răspunde-mi. Nu vrei, nu ?
Nu. Scoate poza cu Miss America de la pagina 6.
Hildy, spune-mi. Spune-mi adevărul.
Stai puțin. Acum uite aici, om bun...
Tu să taci, Burns.
Tu-i faci toate astea ei.
Vroia să scape de tine.
Ai prins-o și i-ai schimbat părerea...
Pune-l pe Hitler pe pagina cu glume. Acum lasă-mă să te întreb...
Ai renunța la tot pentru un bărbat ca el ?
Nu, dar ceva s-a întâmplat. Am să-ți spun...
Nu-i spune nimic. E un spion, proasto.
- Nu sunt un spion. - Ridicol.
Vii cu mine chiar acum.
Doar un pic. Asta e cea mai importantă poveste din viața mea.
Înțeleg. Ține-o. Parcă sunt ceva pus la rece.
Tu nu mă iubești.
Nu este adevărat. Doar pentru că nu mă asculți spui că nu te iubesc.
Niciodată nu ai avut intenția să fii decentă și să trăiești ca o ființă umană.
Bine, dacă asta vrei să crezi.
Încerc să mă concentrez.
- Ești exact ca el și că toți ceilalți. - Exact. Asta sunt.
Cum ? Nu te atinge de povestea cu cocoșul. Asta e de interes uman.
Dacă ai avea puțină compătimire sau înțelegere...
- Înțeleg, bine... - Stai puțin.
Există o singură întrebare pe care vreau să o știu.
Care era primul nume al soției primarului.
Te referi la cea cu neg ? Fanny. Cum, Duffy ?
Nu m-ai iubit niciodată.
Nu mai contează. Nu muncești pentru publicitate.
Dacă îți schimbi părerea, sunt în trenul de ora 9.
Dacă mă vrei, ia-mă așa cum sunt. Nu încerca să mă schimbi.
Nu sunt o țărancă care joacă bridge. Sunt o jurnalistă.
Asta e. Continuă cât de repede poți.
Treci înapoi acolo, molâule.
Spune-i lui Butch că este o problemă de viață și de moarte ?
Bine. Butch este pe drum. Trebuie să mai tragem de timp 15 minute.
- Băieții o să vină înapoi la telefoane. - Mă ocup eu de ei.
Acum a ieșit și luna.
Bine. La trei bătăi eu sunt. Nu uita. Ai suficient aer ?
- Nu prea mult. - E mai bine ? Stai bine acolo.
- Cum iese ? - Bine. Unde e Bruce ?
- A plecat. - Vine înapoi aici ?
Desigur. Nu l-ai auzit ? Ce ai până acum ?
"În timp ce asasinii lui Hartwell terorizează orașul, împușcând trecătorii...
... împrăștiind teroare, Williams se ascundea... "
Stai puțin. Nu ai să menționezi ziarul ?
- Ba da. Al doilea paragraf. - Cine citește al doilea paragraf ?
De cât timp îți tot spun cum să scrii o poveste ?
Îmi pare rău.
Cine a avut ideea să închidă ușa ?
- Cine e acolo ? - Bensinger. Ăla e biroul lui.
Vrei să deschizi ușa ?
- Cum îl cheamă ? - Bensinger, de la Tribune.
- Tribune ? - Cine e acolo ?
Nu ai deloc bun simț... ?
Bună. Bună, Domnule Burns. E o adevărată onoare să vă avem aici.
- Bună, Bensinger. - Îmi știi nu... vreau doar să-mi iau...
Este chiar o mare coincidență să te întâlnesc în seara asta, nu ?
Ce vrei să spui ?
Vorbeam cu domnul Duffy în după amiaza asta despre tine.
Chiar ? Nimic de rău, sper.
Dimpotrivă. Dimpotrivă.
A fost o poveste grozavă cea pe care ai scris-o în ziar azi dimineață.
V-a plăcut poemul, domnule Burns ?
Poemul ? Poemul a fost fantastic.
Mi-a plăcut sfârșitul cel mai mult.
"Toate sunt bine în afara celulei lui...
... dar în inima aude chemarea călăului...
... închisorile prăbușindu-se...
... și lacrimile mamei sale".
- Îți frânge inima ? - E bună.
Ai vrea să lucrezi pentru mine ?
Am putea folosi un om ca tine.
Avem numai oameni fără pretenții de intelectual ca și Johnson.
- Vorbești serios domnule Burns ? - Serios ? Stai puțin.
Duffy, îl trimit pe domnul Bunsinger să te vadă.
- Bensinger. - Mervyn, nu ?
- Da... Nu. Roy. Roy V. - Desigur.
Roy V. Bensinger, poetul.
Bineînțeles că nu știi. Probabil că nici de Shakespeare nu ai auzit.
Pune-l pe domnul Bensinger în conducere. Cât câștigi la Tribune ?
- $75. - Îți ofer $100 și o coloană în ziar.
Acum, dă-i tot ce vrea, ai înțeles ?
Roy, scrie-mi o poveste din punctul de vedere al celui care a evadat.
Se ascunde, îi este frică de orice sunet, orice lumină.
Aude pași, care se apropie.
- Surprinde sentimentul unui animal încolțit. - Ceva în genul Jack London ?
- Îmi iau dicționarul de rime. - Nu trebuie să rimeze.
Vă sunt profund recunoscător, domnule Burns.
Dacă este vreun loc liber pentru corespondent de război...
... vorbesc puțină franceză.
- Am să țin minte. - La revedere, căpitane.
Bonjour.
"Lacrimile bătrânei sale mame". Asta chiar e bună.
Ascultă, tipul ăla Bensinger este pe drum chiar acum.
I-al încet. Pune-l să scrie poezie.
Nu-l vrem. Reține-l până apare ediția specială.
Spune-i că poezia lui pute și dă-l afară.
- Șarlatanule. - O să-l învețe minte.
Nu va pleca de la ziar fără o notificare înainte.
- Mă refeream la tine. - La mine ?
Ai trage în piept pe oricine... Stai puțin.
Bruce nu se mai întoarce. A spus că ia trenul de 9.
În cazul ăsta, e plecat deja.
Nu sta aici ca un popândău. Continuă cu povestea.
Trebuie să terminăm până ajunge Butch aici.
Cât de tare mi-ai complicat viața. Ce am să fac ?
Fereastra e prea mică. O să cărăm biroul afară.
Trebuia să fiu în tren acuma. Sunt o toantă, care se lasă păcălită de tine.
- O să numească străzi după numele meu... - Da, păi, treci înapoi la treabă.
Nu mă întorc. Walter, ce... ?
- Cine e ? - Eu sunt, șefu'. Louie.
Louie.
- Care e problema ? - Unde este doamna Baldwin ?
Ce s-a întâmplat ?
Mergeam pe Western Avenue, cu 65 mile pe oră, știi ce vreau să spun ?
Unde este bătrâna ?
Ne-am izbit într-o mașină de poliție. Am rupt-o în două.
Ea a fost rănită ?
Îți imaginezi cum e să te izbești într-o grămadă de polițiști ?
- Ce ai făcut cu ea ? - Nu știu, când veneam...
Erai cu ea. Erai în taxi.
- Șoferul și-a pierdut cunoștința. - Ce aiurea !
- Ai predat-o polițiștilor. - Ce vrei să spui ?
Erau pe partea cealaltă de stradă.
Bine. Probabil că ea se plânge polițiștilor acum.
Nu se plânge prea mult. Înțelegi ce vreau să zic ?
Nu-mi spune... A fost omorâtă ?
A fost ? Ai văzut ?
Eu cu o armă sub braț și cu o femeie răpită în mâini...
... era să pun întrebări polițiștilor ?
- Înțelegi ce vreau să spun ? - Moartă, moartă. Ăsta e sfârșitul !
Este soarta.
Ce va fi va fi.
Ce am să-i spun lui Bruce ?
Ce pot să-i spun ?
Dacă te iubește, nu o să trebuiască să-i spui nimic.
Mai degrabă ai fi vrut că baba să aducă poliția aici ?
Am omorât-o. Eu sunt responsabilă.
Ce am să fac ? Cum pot să mai dau ochii cu Bruce ?
- Uită-te la mine, Hildy. - Mă uit la tine, criminalule.
Dacă ar fi fost bunica mea, eu aș fi continuat.
- Știi că aș fi făcut-o, pentru ziar. - Louie, unde s-a întâmplat ?
Intersecția Western cu 34.
- Trebuie să plec de aici... - Putem face mai multe aici. Calmează-te.
Ascultă...
- Alo, alo. - Maine 4557.
Cine ? Butch, unde ești ?
Spitalul Mission ? Camera de gardă.
Ce faci acolo ?
A fost adusă vreo femeie bătrână de la un accident ?
Pentru H. Sebastian, Butch, este o chestiune de viață și de moarte.
- Nimeni ? - Nu pot să aud.
- Morningside 2469. - Pe cine ai ? Vorbește mai tare. O ce ?
Nu poți să te oprești din cauza unei cucoane !
Nu-mi pasă că o urmărești de 6 ani. Viețile noastre sunt în joc !
Ai de gând să lași o femeie să intervină între noi ?
A fost adusă vreo bătrână de la un accident auto ?
Butch, aș băga până în foc până aici pentru tine.
Nu poți să mă tragi în piept.
Uită-te, te rog.
Bine, dă-mi-o. Vorbesc eu cu ea.
Bună seara, doamnă. Acum, ascultă, față de doi lei ce ești...
... nu poți să-l reții pe Butch de la datoria lui. Cum ai spus ?
Mai spune asta o dată, vin și te lovesc în dinți !
Hei, ce fel de limbaj e asta ?
Acum, ascultă aici,...
A închis. Ce am spus ?
Duffy, ce zici de asta ? Face mișto de mine așa...
- Vrei să taci ? Încerc să aud ! - Duffy ! Asta e cooperare.
Păi, unde e Duffy ?
Diabet. Ar trebui să știu să nu angajez pe cineva cu o boală.
Fă-mi legătura cu Olympia 2136, vrei ?
- Da, șefu'. - Louie, de tine depinde.
- Tot ce spui, șefu'. - Adu niște băieți.
Oricine care are păr pe piept, i-ai de pe stradă.
Trebuie să scoatem biroul ăla.
E important ? Ești cel mai bun prieten pe care îl am.
- Și eu te plac. - Atunci nu mă dezamăgi.
Adu suficienți oameni că să putem muta biroul ăla.
Mă cunoști doar. Nu mă mai pupă.
Bine, nu te mai izbi în nimic.
Imigrantul ăla prost sigur o să mă lase baltă.
Încearcă iar la spital.
Dacă nu se întoarce în 5 minute, îl cărăm doar noi.
- Fă ce vrei. - Există un milion de modalități.
- Putem să chemăm pompierii să-l scoată. - Nu mă interesează ce faci.
- Vino aici. Vezi dacă poți să-l ridici. - Ce ? Nimeni ? Nu mai contează.
- Ai de gând să mă ajuți ? - Nu !
- Vrei să-mi îndoi spatele. - Am să o caut pe doamna Baldwin.
- Nu deschide ușa aia ! - Am să mă duc la morgă...
- Vrem să vorbim cu tine puțin. - Dă-mi drumul. Ce crezi că faci ?
Ia-ți mâinile de pe mine !
- Acum uite care e treaba, Johnson... - Hei, tu !
Adică eu ?
Da, tu. Ce crezi că faci de dai buzna așa aici ?
Nu mă păcăli. Nu mă interesează la ce ziar ești editor.
Dă-mi drumul. S-a întâmplat ceva cu soacra mea.
- Știm ce pui la cale. - Ea și cu Mollie vorbeau aici.
Nu știu nimic. Și a fost un accident.
Se întâmplă ceva foarte ciudat aici.
- Acum, fii atentă... - Stai puțin, Hartwell.
Fă-ți acuzațiile în manieră corespunzătoare.
Altfel, va trebui să te invit să ieși afară.
Să mă inviți să ce ?
Ieși afară.
Așa ai să faci, da ? Nu lăsa pe nimeni să intre sau să iasă.
O să vedem noi cum stau treburile aici.
- Fă-l de comandă. - Fă-i să vorbească și îl găsești pe Williams.
Am să dau eu de fundul problemei. Ai de gând să vorbești ?
- Ce vrei să spun ? - Ce știi despre Williams ?
Gata. Acum ajungem undeva...
Ia-o de aici. Am metode prin care pot să o fac să vorbească.
Să nu îndrăznești să mă atingi...
- Are o armă ! - Prinde-o !
Ba nu. Walter !
Bine, Burns. Iau eu arma.
- De unde ai arma asta ? - Am voie să port armă.
- Nu arma asta. - Pot să explic.
Îi lua interviu lui Williams, așa că i-am dat o armă să se apere.
Interesant. Dar asta este arma cu Williams a reușit să scape.
Dumnezeule, vrei să spui că sunt un mincinos ?
Cred că aș potea să-mi recunosc propria armă, nu... ?
- Deci așa a făcut Williams rost de armă. - A luat-o de la el.
Unde e Williams ?
- Unde e ? - Latri la cine nu trebuie.
Spune-mi unde este.
La spital, îl caută pe Profesorul Egelhoffer...
... cu bezele.
- Unde e ? - Întreabă-l pe geniu ce caută aici.
Ce știi despre asta ?
Dragul meu...
... ziarul Morning Post nu obstrucționează justiția sau ascunde criminalii.
- Ar trebui să știi asta. - Ești arestată.
- Și tu. - Cine este arestat ?
Ascultă aici, bătut în cap, bagi nasul peste tot...
... îți dai seama ce faci ?
Îți arăt eu.
Tu și ziarul obstrucționați justiția.
Am să am grijă să fii amendat cu $10,000.
Nu ai să vezi nici un ban.
Am să încep prin a sechestra proprietățile ziarului Post.
Ăsta e biroul tău ?
De ce îți este frică, Hildy ? Te provoc să muți biroul ăsta.
- Haide, încearcă. - Așa am să fac.
Te previn, dacă muți biroul ăsta ai zburat de aici, te pun după gratii.
Și poate să o facă.
Am să am grijă ca Roosevelt să audă despre asta.
Spune-i. Hai, băieți !
- Confiscați biroul ăsta. - Asta e ultima ta șansă.
Asta e o ofensă federală.
O să ne asumăm riscul.
Bine.
Deschide-ți ușa asta !
- Mamă ! Mă bucur să te văd... - Ăsta e omul care a făcut-o. Acolo.
- Ce s-a întâmplat ? - Pretinde că a fost răpită.
M-au târât pe jos pe scări și...
El a făcut-o ?
El era la comandă. El le-a spus să mă răpească.
Scuză-mă, madam. Vă referiți la mine ?
Știi că tu ai făcut-o.
Ce zici de asta ? Răpire ?
Încerci să-mi înscenezi asta, nu ? Nu am văzut-o niciodată în viața mea.
Ce lucru urât să spui !
Eram aici când a sărit fata aia pe fereastră.
Adu-l pe primar aici.
Uite, madam, să fim cinstiți. Dacă ne faci pe plac...
... nu ai nimic la mână, de ce nu accepți că...
... acuzi oameni inocenți ?
Huliganule ! Cum îndrăznești să vorbești așa cu mine !
E nebun, Mamă.
Și pot să vă mai spun ceva. Vă pot spune de ce au făcut-o.
Ascundeau pe cineva acuzat de crimă pe aici...
Îl ascundeau ? Aici ?
Madam, minți cu nerușinare...
... și o știi !
- Ce a fost asta ? - E înăuntru !
- Fă-mi legătura cu biroul. - Ce răsturnare de situație !
- Dați-vă înapoi. - S-ar putea să tragă.
- Scoate-ți armele. - E inofensiv.
Nu vă asumați niciun risc.
Nu poate să facă rău nimănui, ai arma lui.
Pleacă, turnător cu păr alb.
Lăsați-mă să ies !
Mamă ! Te-am căutat peste tot. Ce s-a întâmplat ?
Jake, stai puțin.
Hildy, sună-l pe Duffy.
- Nu ! - Vrei să vezi ce am descoperit ?
- Țintiți chiar în centru. - Asta e crimă.
Bine, treceți pe câte o parte a biroului.
- Iese. - Ești încercuit.
- Imediat. - Nu mișca.
- Imediat. - Număr până la 3.
E fierbinte.
Gata ?
Imediat.
Trei. Te-am prins, Williams.
- Haide, împușcă-mă. - Ieși afară.
Earl Williams tocmai a fost prins în clădirea tribunalului.
- În picioare. - Nu încerca nimic.
Williams era inconștient.
Poliția l-a prins.
- Nu a depus rezistenta. - Pistolul lui nu funcționa.
Ziarul Post l-a predat pe Williams șerifului.
- Punele cătușe. - Mai multe mai târziu.
Un bilet anonim a condus la capturarea lui Williams'.
Șeriful a interceptat un telefon care dezvăluia locul în care se ascundea Williams.
- Unde e bătrâna ? - A plecat.
Te sun înapoi.
- Fă-mi legătura cu biroul directorului. - O să-ți dorești să nu te fi născut.
Oare ?
- Alo, Fred. - Păi, bună treabă, Pete.
- Ai livrat bunurile. - Arată bine, nu ?
- Un lucru binevenit. - Au ajutat un evadat.
Și o mică acuzație de răpire... Ce ai spus ?
Păi e pușcăria, trebuie să fie cineva acolo.
Se pare că vă paște 10 ani pentru fiecare dintre voi doi porumbeilor.
Când crezi că ai tras în piept Post, e timpul să o tai.
Fluieratul în întuneric nu o să te ajute. Sunteți terminați.
Archie Leach mi-a spus asta cu o săptămână înainte să-și taie gâtul.
Chiar așa ?
Am fost în situații mai rele ca asta, nu-i așa, Hildy ?
Ai uitat de puterea care veghează asupra ziarului Post.
- Nu este cu tine acum. - Spui tu.
L-am prins. Da, Williams.
De unul singur. Continuați cu execuția, conform programului.
O să mai stai în birou numai două zile.
O să-ți scoatem mutra aia acră.
Îți spun eu ce ai să faci. Ai să faci mături în penitenciar.
Joe ? Hartwell sunt.
Vino în biroul meu imediat.
Am capturat 2 turturele. Ia-le declarațiile.
Adu-l pe Liebowitz.
Avocații nu o să vă mai ajute acum.
Vorbești cu ziarul Morning Post.
Puterea presei ?
Oameni mai mari ca tine au aflat ce e puterea presei.
Președinți, regi...
- Uite grațierea. - Ieși afară.
- Nu mă poți mitui. Soția mea... - Ieși afară.
- Nu, nu am să ies. Uite grațierea. - Ce ?
Nu vreau să fiu un negustor.
- Dă-l afară. - Afară cu tine.
Stai. Cine încearcă să te mituiască ?
- Nu vor să o ia. - Nebun !
Ce am spus ? O putere nevăzută.
Ce zici de povestea asta ?
E un impostor.
Încerci să spânzuri un om nevinovat ca să câștigi alegerile, nu ?
Asta e crimă.
- Nu l-am mai văzut până acuma. - Dacă aș fi fost să...
- Care este numele tău ? - Pettibone.
- Când ai livrat asta pentru prima oară ? - Cu cine ai vorbit ?
- Au început să mă mituiască. - Ei ?
- Ei. Ei. - E o absurditate.
Vorbește că un copil.
- Din gura unui copil. - Hi, babe.
Este nebun sau beat.
Dacă Williams a fost amânat, eu sunt chiar bucuros. Tu nu ?
Ți-ai spânzura și mama ca să fii reales.
Asta e ceva oribil să spui despre oricine.
Ești minunat. Uită-te la asta.
- Ești un om inteligent. - Nu mai contează.
Să auzim povestea ta.
- Acum 19 ani, m-am măritat cu doamna... - Sari peste toate astea.
Nu era doamna Pettibone pe vremea aia. Era una dintre...
Documentul ăsta e autentic. Williams a primit grațierea.
Și comunitatea noastră a fost salvată de necesitatea unei vărsări de sânge.
Lasă bârfele. Păstrează asta pentru ziarul Tribune.
Scoate cătușele alea de pe prietenii mei.
- Sunt uimit de tine. - Nu e jalnic ?
Nici nu știi cât de rău îmi pare.
Niciun fel de scuze pentru Pete.
- Nu îmi făceam decât datoria. - E în regulă.
- Cum spuneai că te numești ? - Pettibone.
- Uite o poză cu soția mea. - O femeie frumoasă.
- Nu ai văzut-o încă. - E bună.
Este destul de bună pentru mine. Dacă aș să spun...
Înțeleg perfect și atâta timp cât sunt primar...
Adică cam trei ore.
Suficient cât să publicăm ediția specială cerându-ți demisia.
Și arestul vostru. Vă așteaptă cam 10 ani pentru fiecare, băieți.
Nu lua decizii pripite. Poate nimerești într-un complot.
O să dai tu de guvernator.
Ne înțelegem perfect.
Da și eu.
Și tu ce ? Și acum, domnule Pettibone...
... o să ducem grațierea la biroul directorului. Vino.
- Dacă ar fi să-i spun nevestei... - Nu o să trebuiască.
Așteaptă până o să citească ziarul Morning Post de mâine.
Strânsă situație.
- Dă-mi-l pe Duffy. - E cea mai rea încurcătură.
Ce ? Unde ? Dă-mi-l.
Mai știi când am furat stomacul doamnei Haggerty de la medicul legist ?
Tot timpul când ai nevoie de tipul ăsta nu este niciodată acolo.
Am demonstrat că a fost otrăvită, nu-i așa ?
A trebuit să ne ascundem o săptămână.
Îți amintești ?
Hotelul Shoreland. Așa am ajuns să...
Puteam să ajungem la pușcărie și pentru aia.
Da, poate că ai dreptate, Hildy. E o afacere rea.
O să fii mai bine fără.
Ar fi mai bine să pleci.
- Unde să mă duc ? - La Bruce, bineînțeles.
- Știi că a plecat. A luat trenul. - Sună-l.
O să te aștepte la gară când ajungi în Albany.
- De ce nu are telefon ? - Nu știu. Cred că am încurcat-o...
- Du-te, Hildy. - Ce e cu tine ?
Stai puțin. Nu înțelegi ?
Încerc să fac ceva nobil. Pleacă până nu îmi schimb părerea.
Este destul de neplăcut.
- Stai puțin. - Sună-l. O să te aștepte.
- Cine o să scrie povestea ? - Eu. Nu o să fie la fel de bună...
Este povestea mea. M-ar place să cred că...
- În sfârșit. - Înțeleg. Iar e vechiul act, nu ?
Încerci să mă îndepărtezi, gândindu-te că am să vreau să stau.
Știu că merit asta. Stai puțin, Duffy.
De data asta te înșeli.
Când ai să pășești pe ușa aia, o parte din mine o să plece cu tine.
Dar o lume nouă o să ți se deschidă.
Mi-am bătut joc de Bruce și Albany. Știi de ce ?
- De ce ? - Eram gelos.
Eram sigur că poate să-ți ofere viața pe care eu nu am putut.
Asta ai vrut, iubito.
Aș putea să scriu povestea și să iau trenul...
Uită. Hai. Hai.
La revedere, dragă și noroc.
Duffy, acum cam așa stau lucrurile până acum...
Doar un minut.
Alo. Cine ? Hildy Johnson ?
- Tocmai a plecat. - Sunt încă aici. Pot să răspund.
Așteaptă puțin.
Hildy Johnson la telefon.
Secția 4 de poliție ?
Dă-l la telefon.
Credeam că ești în drum spre Albany...
Pentru ce ?
Pentru deținere de bani contrafăcuți.
Bani contrafăcuți ?
Stai puțin.
De unde îi ai ?
Eu ți i-am dat ?
Bine. Am să încerc să fac ceva.
Iubito.
Iubito, nu plânge, te rog.
Nu am vrut să te fac să plângi. Ce s-a întâmplat ?
Nu ai mai plâns până acum.
Am crezut că într-adevăr mă lași să plec cu Bruce.
Nu am știu că ai aranjat iar să fie închis.
Am crezut că spui adevărul, măcar o dată.
Am crezut că stai deoparte și mă lași să plec cu el...
... și nu o să faci nimic în privința asta.
Haide, iubito. Ce credeai, că sunt un prostănac ?
Am crezut că nu mă iubești.
Cu ce gândeai ?
Nu știu.
De ce stai aici cu gura căscată ?
Trebuie să-l scoatem din pușcărie.
Trimete-l pe Louie cu niște bani buni...
... și trimite-l înapoi în Albany.
Sigur.
Totul se schimbă. Trecem pe la birou.
Nu-ți fă griji despre poveste. Hildy o să o scrie.
Nu a avut niciodată intenția să renunțe. Ne căsătorim.
Putem să mergem în luna de miere de data asta ?
Sigur.
Duffy, poți fi editorul.
Nu permanent. Doar pentru două săptămâni cât suntem plecați.
Nu știu unde. Unde mergem ?
Cascada Niagara.
- Cascada Niagara. - Două săptămâni întregi ?
Sigur, le merităm. Cum ?
Ce ? O grevă ? Ce grevă ?
Unde ?
Albany ?
Știu că este în drum, dar...
Bine, o să ne petrecem luna de miere în Albany.
Bine, Duffy.
Nu că e o coincidență mare ! Mă întreb dacă Bruce poate să ne aranjeze.
Auzi, de ce nu cari astea în mână ?